Când am fost un copil, planeta mea Krypton era pe moarte.
Am fost trimisă pe Pământ să-mi protejez verişorul.
Dar nava mea a deviat de la curs şi pe când am ajuns aici,
verişorul meu crescuse deja şi-a devenit Superman.
Aşa că mi-am ascuns puterile
până recent, când un accident m-a forţat să-mi arăt adevărata faţă.
Pentru majoritatea oamenilor sunt o asistentă la Catco WorldWide Media.
Dar în secret, lucrez cu sora mea adoptivă pentru DOE
pentru a proteja oraşul de extratereştrii
şi de toţi cei care vor să-i facă rău.
Eu sunt Supergirl.
Din episoadele anterioare...
Am văzut poza asta. A câştigat premiul Pulitzer.
Intenţionat a făcut asta. Cred că mă place.
Tu eşti Jimmy Olsen.
- Ştie. - Ştie?
Dar dacă oamenii află cine eşti?
Nu-i în siguranţă.
Uitaţi lipsa de experienţă a Supergirl.
- Cui îi pasă ce zice? - Ţie.
Nu-i Maxwell Lord eroul tău.
Vreau să discut cu Supergirl.
Sau cei de la Planet îşi primesc fotojurnalistul înapoi.
Dră Grant, interviul dvs cu Supergirl a început deja.
Să vorbim.
Tu eşti.
Nu. Îmi pare rău.
Am vrut să spun, cine eşti?
Conform ţie, sunt Supergirl.
Marcă înregistrată.
Ai întrebări.
Sunt pregătită să le răspund.
Te superi dacă înregistrez conversaţia?
Cred că nu.
Bun.
Supergirl.
Să începem cu întrebările de bază. De unde eşti?
Am venit pe Pământ de pe planeta mea numită...
- Krypton? - Da.
Părinţii mei m-au trimis unde au crezut că voi fi în siguranţă.
Simt c-am mai auzit această poveste.
Asta-i povestea mea.
Pot presupune că toate puterile tale sunt la fel ca ale Omului de Oţel?
Zburatul, forţa brută, respiraţia rece ca gheaţa?
Încă lucrez la ultima.
Nu eşti încă de nivelul lui?
N-aş spune asta.
De ce auzim de tine doar acum?
Nu sunt sigură că înţeleg întrebarea.
Dacă ai fost pe Pământ ani de zile, de ce-ai început de abia acum să te arăţi?
Unde ai fost în timpul cutremurului de acum doi ani?
Sau când incendiile din septembrie au omorât opt oameni?
Nu-i o slujbă pe care o tratez cu lejeritate.
Trebuia să fiu pregătită.
Ai planuri să-ţi întemeiezi o familie?
Nimeni nu a pus asemenea întrebări verişorului meu.
Superman e verişorul tău?
Interviul acesta s-a terminat.
Ce faci toată ziua când nu zbori?
Ai o slujbă?
Mulţumesc.
Cum poţi să mănânci turtă cu alune zilnic şi să nu te îngraşi?
Sunt o extraterestră.
Eşti bine?
Te-am sunat de multe ori aseară. Unde-ai fost?
Cred c-am adormit.
Ieri a fost o zi foarte lungă.
Neaţa!
Ce faci aici?
Acesta-i singurul loc ce face băutura pe care nu o găsesc oriunde, ceaiul.
E foarte amuzant.
E amuzant.
Alex, ţi-l aminteşti pe James Olsen?
- Prietenul meu de la serviciu. - Da.
Cum merge vânătoarea secretă de extratereştrii?
Nu la fel de secretă pe cât aş fi preferat.
Nu i-am spus.
E în regulă. Poţi să ai încredere în mine cu secretul.
Sper să faci la fel şi cu soră-mea.
Mereu.
- Ne vedem la birou? - Da.
Mă bucur că te-am văzut, Alex.
- Ce? - Îţi place de Jimmy Olsen.
Opreşte-te.
Pentru început, preferă James.
- Bine. - În al doilea rând, suntem prieteni.
- Doar prieteni. - Te rog.
Te-ai uitat la el de parcă ar fi fost turta ta dulce.
Şi sincer, trebuie să nu mai spui nimănui cine eşti cu adevărat.
Cu cât ştiu mai puţini despre Supergirl, cu atât mai bine.
- O veste şocantă astăzi... - Desigur.
... unde Cat Grant, directoarea companiei Catco Media,
spune că Supergirl şi Superman sunt de fapt rude.
Kara?
Nimeni n-a reuşit să identifice cine-i ea cu adevărat.
Interesantă decizie să menţionezi acel lucru în interviu.
Nu-i puţin periculos?
N-am vrut.
Am fost confuză şi mi-a scăpat.
M-a prostit.
E vicleană.
E o super vicleană.
Cea mai plictisitoare putere.
Kerah!
Bună dimineaţa, dră Grant.
E o zi mare pentru jurnalism.
Cei de la Daily Planet au pierdut. I-am depăşit.
Da, am auzit.
Ai spus tuturor că Supergirl şi Superman sunt verişori.
Crezi că ea ar fi vrut că aşa ceva să se afle?
Antiglonţ.
Mă întrebi dacă sunt anti...
Cafea antiglonţ.
E făcută din unt nesărat
cu extract de ulei de cocos ce îmbunătăţeşte gândirea.
Voi avea nevoie de-un pahar la fiecare oră.
Cafeaua ieftină are toxine ce-mi vor fura creativitatea şi energia.
Voi avea nevoie de amândouă...
dacă voi scrie un articol despre Supergirl.
Tu o să-l scrii?
Singură?
Sunt o scriitoare.
E ca şi cum aş merge cu bicicletă, sau aş avea o traumă din copilărie.
Nu ai cum să uiţi.
Şi trebuie să fiu decentă pentru că...
Vom publica un articol în revista noastră lunară, Poimâine.
Va face ca Caitlyn Jenner Vani Fai să arate ca o secţiune detaşabilă.
Avem nevoie de-o petrecere să lansăm revista.
Dă o petrecere mare... 1.000 de oaspeţi.
Închiriază un muzeu sau ceva.
Şi mută-l pe Dave la alt birou. Părul lui mă distrage.
Dave, am nevoie de-un favor.
Articolul se răspândeşte ca un incendiu în presă.
Noua ştire dată de Cat Grant Naţional City-ului
despre nouă apariţie misterioasă, Supergirl.
Toţi au întrebări cu privire la Fata de Oţel,
şi acest prim şi unicul interviu are răspunsuri promiţătoare,
inclusiv detalii intime despre cine e,
de unde se află şi ce caută aici.
Şi mai confirmă şi relaţia ei cu Omul de Oţel.
Că sunt, într-adevăr, verişori.
Verişori.
Ţi-ai pierdut mintea? Unde ţi-a fost capul, dând interviuri.
N-aş spune c-a fost interviu.
A fost o conversaţie privată care e publicată.
Ce urmează? O carte? O emisiune TV?
Menţinând legătură cu kryptonienii?
- E nervos? - E greu cu el.
De ce-ai dat acel interviu?
- La început, am făcut-o pentru James. - Se explică atunci.
Dar am făcut-o şi pentru mine.
Încă încerc să-mi dau seama ce înseamnă Supergirl.
Am crezut că vorbind cu dra Grant îmi va oferi nişte perspective.
Toţi se întreabă cine sunt la un moment dat în viaţă.
O să-ţi dai seama, Kara. Mereu ai făcut-o.
Dle, cod roşu.
Vine de la NCH.
Accident în lanţ.
Ofiţerii de patrulare a autostrăzii şi personalul medical este pe drum.
Niciun semn de activitate extraterestră. Suntem în regulă.
Fă o scanare termică să fim siguri.
Şi dra Danvers, data viitoare când vorbeşti cu presa...
E entuziasmată.
E primul ei accident în lanţ.
Supergirl, şoferul e încă înăuntru, nu poate să iasă.
Ajutor!
Cineva!
Sunt blocată.
E în regulă, sunt aici.
Mulţumesc.
Cine eşti?
Sunt doar o fantomă.
Ce doreşti?
Vreau ca Omul de Oţel să sufere.
Vreau să ştie cum e să pierzi totul.
Începând cu tine.
Supergirl - S01E03 "Lupţi sau Fugi"
= Thanks to Caio = = www.addic7ed.com =
Traducerea şi adaptarea Richard Nasta
Reactron.
Cel puţin aşa i-au spus cei de la Daily Planet
când a apărut acum câţiva ani în Metropolis.
Reactron? Ce nume stupid.
- Cine l-a numit aşa? - Jmmy Olsen.
- Cine-i acest individ? - Nu se ştie.
A rămas liber după numeroase lupte cu verişorul tău.
Niciunul din ei n-au triumfat.
Şi nimeni nu ştie de ce-i aşa obsedat să-l omoare pe Superman.
Care-i planul?
- Cum îl oprim? - Nu-l oprim.
Ce vrei să spui? Că nu vom face nimic?
Reactron, oricine ar fi, e uman.
Ceea ce înseamnă că se află înafara jurisdicţiei DOE.
Acest om zboară şi trage cu mingi de foc nucleare!
Cum de nu-i extra-normal?
Foloseşte tehnologie biomedicală avansată.
Tehnologie creată de om.
Nu pot risca expunând organizaţia
de fiecare dată când un infractor uman apare în Naţional City.
- Nu-l pot lăsa să umble liber. - Sună-ţi verişorul.
Superman se luptă pentru adevăr, dreptate şi pentru America.
Ultima oară când am verificat, Naţional City e în America.
Dra Grant?
Fac ultimele schimbări la petrecere, şi mă întrebam dacă...
Auzi?
Nu.
Nu auzi acel sunet deranjant venind din gură de aerisire
făcându-mă incapabilă de-a gândi corect,
darămite să mai pun cap la cap o propoziţie coerentă?
Am urechi destul de bune, şi nu aud nimic.
Cheamă întreţinere să se uite, pentru că mă înnebuneşte.
Desigur, am să-i chem imediat.
Vreau doar să acceptaţi aperitivul pe mâine.
Kerah, sunt mândră de faptul că în anii mei petrecuţi ca director
n-am aruncat un telefon în asistenta mea.
Aş vrea să păstrez acest record.
Am să mă ocup eu.
- E destul de încordată. - Da. Poţi spune şi asta.
Mereu e aşa când scrie un articol?
Unii îşi programează vacanţe când scriu articole.
De ce faci aşa? Suntem aici.
Urmaţi-mă şi comportaţi-vă normal.
- Unde ne duci? - La noul tău birou.
Cred că dra Grant preferă să fiu lângă ea.
Nu. Nu pentru aia. Pentru altă slujbă.
Obişnuia să fie biroul funcţionarului Ed Flaherty
dar a murit de infarct pe scaun, şi nimeni nu-i vrea biroul.
Ceea ce înseamnă că-i perfect pentru nevoile noastre.
Nu putem să venim aici de fiecare dată când trebuie să vorbim ceva de Supergirl.
Am umplut acest birou cu nişte lucruri de ultima generaţie.
Nu pot să cred c-ai făcut toate astea pentru mine.
Crede.
Pentru prima misiune, Supergirl vs. Reactron.
Identitatea lui rămâne un mister.
Ştim că Superman s-a luptat cu el de multe ori de-a lungul anilor.
- Da. - Ştiu. Am fost acolo.
Cum aş putea uita?
Oricum, aruncă aceste...
- Gloanţe de energie nucleară. - Din mănuşile lui protectoare.
- Armura îi oferă o putere imensă... - Putere imensă.
- Şi-i permite să zboare. - Da.
Am scris un algoritm ce va căuta oraşul de orice schimbări radioactive.
Şi poate putem să-l găsim.
Şi apoi ce facem?
Şi apoi Kara îl atacă ca Supergirl.
Kara, poate te gândeşti să-ţi suni verişorul.
Am văzut ce poate Reactron să facă.
James, dacă sun după ajutor, sunt terminată.
Suntem terminaţi.
Fiecare infractor va crede că Naţional City este o ţintă uşoară.
Aproape că l-a omorât pe Clark odată.
Clark?
Clark Kent e Superman?
Încerc doar să te protejez.
Şi, da, apreciez asta.
Dar dintre toate lucrurile pe care "S"- ul le reprezintă,
siguranţa nu-i una dintre ele.
Clark Kent e Superman.
- Winn. - Scuze, nu pot...
Încerc să-mi dau seama ce înseamnă să fii Supergirl.
Cine sunt. Şi acum ştiu.
Nu-s verişoara lui Superman. Sunt Supergirl.
Şi dacă voi fi definită, va fi datorită victoriilor şi pierderilor mele.
Nu ale altcuiva.
Cred că încăpăţânarea se află-n familie.
Când am fost copil, am avut un tren cu dungi albastre.
Cea mai bună jucărie ce-am avut-o.
Ştiu că un tren ce levitează magnetic e foarte tare,
dar totuşi, culoarea mă deranjează.
Vreau ca dungile să fie albastre.
Şi dacă tot suntem aici, vreau să meargă cu 500 de km/h.
În ultimii trei ani am lucrat să ajungem la 450 de km/h.
Testul este în şase zile.
Poate că ţi-a trecut prin minte că în cele 36 de luni
puteai să foloseşti hafniu în loc de aliaj de tungsten în tuburile de aspiraţie,
că puteai scade greutatea cu 30 de kg... şi puteai ajunge la 500 de km/h.
Dar Carl se va ocupa de asta.
Tu poţi pleca. Ai terminat aici.
- Dar dle Lord... - Am spus c-ai terminat.
Ţineţi-o tot aşa, oameni buni.
Acest tren este un dar pentru Naţional City.
Să scoată oamenii din magherniţele lor
şi să accepte curăţenia, transportul, trebuie să fie perfect.
Caut pe cineva care are cunoştinţe despre fisiune nucleară.
Nu se oferă nimeni?
Dar tu?
Opreşte-te!
E în regulă.
Păstraţi-vă calmul.
O să fie bine.
Nu trebuie să răneşti pe nimeni.
Am nevoie de acest om.
După cum par lucrurile, ai nevoie de-un mecanic geniu.
În comparaţie cu mine, acel om e foarte slab.
Nu-l lua pe el. Ia-mă pe mine.
Încă odată, Lord Technologies a fost ţinta unui atac,
infractorul fiind Reactron.
E toată lumea în regulă?
Dl Lord.
A fost luat.
Au trecut 24 de ore de când Maxwell Lord a fost răpit din facilitatea de cercetare
de către criminalul notoriu cunoscut şi ca Reactron.
Autorităţile nu vor să spună dacă dl Lord e viu sau mort.
Da, încă sunt aici.
Da, dra Grant vrea ca toate ospătăriţele să fie îmbrăcate în Supergirl.
Da, roşu, albastru, "S"- ul.
Mulţumesc.
Nu-i treaba ta, Kara.
Trebuie să-l găsesc. Cum aş putea face asta?
Cu ajutorul meu.
Ai un loc unde putem vorbi?
Normal că avem.
Am folosit satelitul DOE de-a scana autostrada unde te-ai luptat cu el.
Şi-am reuşit să izolez semnătura nucleară a sistemului său.
Se încarcă cu Toriu 232 şi poate fi găsit într-un singur loc.
Centrala Nucleară Bakerline.
Îmi amintesc de asta.
Teroriştii au încercat să o topească acum cinci ani.
- Dar atunci... - Superman i-a oprit.
Da, a reuşit să răcească miezul.
A salvat milioane de oameni.
Dar doi ingineri au fost omorâţi datorită radiaţiei.
Ben şi Alyssa Krull. Erau căsătoriţi.
Ben Krull e Reactron.
Da, a reuşit să supravieţuiască expunerii radiaţiei.
De asta îmi urăşte verişorul.
Aruncă vina pe el din cauza morţii soţiei lui.
Superman a reuşit să prevină Cernobîlul American.
Cernobîl.
Asta-mi oferă o idee unde s-ar afla Krull.
Menajera mea îşi face treaba foarte bine.
Cred că ţi-ar face curat aici cât ai zice peşte.
Vezi ce-i greşit?
Moderatorul a fost avariat ceea ce previne viteza de reducţie neutronică.
Este evident că eşti bolnav.
Boală respiratorie, descuamarea pielii şi ulcer...
- Cat de mult ai fost expus radiaţiei? - Destul cât să mă omoare.
Ce zici să ne întoarcem în laboratorul meu?
Lasă echipa să-ţi analizeze cazul.
Să găsească o cale să-ţi recapeţi o viaţă normală.
Am avut o viaţă normală.
N-a funcţionat.
O să-mi repari costumul...
sau o să înceapă să ridice stătui în memoria ta.
Bine. Am nevoie de torium, cesium-137, fosfat de tributil şi-un dr. Pepper.
Ultimul e pentru mine. Mi-e sete.
Am terminat de corectat articolul despre Supergirl.
Te rog începe cu complimentele.
Modul de scriere e...
E foarte frumos.
Liric.
Tipul de poveste ce te pune să o citeşti la şcoala de jurnalism.
Am auzit o mică inflexiune, ceea ce sugerează ezitare, şovăire,
şi poate o ambivalenţă?
Tonul e puţin cam...
Puţin cam îndrăzneţ?
Adică, titlul.
Bun. "Şoimul Milenial."
"Fiecare generaţie are parte de supereroii pe care-i merită."
Supergirl nu ţi-a spus câţi ani are.
Cum ştii că-i milenială?
Dacă nu e, vreau să-mi spună numele chirurgului ei.
Dar acest pasaj?
"Supergirl reprezintă eşecul generaţiei sale."
"Meritul fără scop, credinţa statornică că are dreptul să se facă auzită,
chiar dacă nu are ce să spună."
E o părere foarte bună.
Ţi-am citit interviul.
Nu-i aşa.
Ai scos-o din context.
I-am oferit un context.
Urăsc să-ţi spun asta, dar lumea-i dificilă.
Ce va face când are de înfruntat o ameninţare reală?
Ştiu, îşi va suna verişorul.
La fel ca orice persoană milenială
ce-şi sună părinţii în următorul moment când a dat de-un moment greu.
- Ea nu va face asta. - De unde ştii tu?
Cred că ce încearcă ea să spună...
e că...
atunci când oamenii sunt speriaţi răniţi sau în pericol,
se gândesc al Superman.
Dar e în regulă să se gândească şi la ea, nu doar ca la un premiu de consolare.
E la fel de eroică cum e şi el.
Are nevoie doar de ocazia s-o dovedească.
Cred că vom afla.
Scuze că întrerup.
Kara, e floristul.
Pentru petrecere.
Da. Ar trebui să mă ocup de el.
- Winn l-a găsit pe Krull. - Ce? Cum?
A crescut un mucegai negru în oraşul Cernobîl
imediat după topire.
Winn a găsit acelaşi mucegai aici în Naţional City.
La un cimitir de maşini, la 96 de km sud.
Spune-i drei Grant că fac ultimele pregătiri pentru petrecere.
Kara, aşteaptă.
Doar scoate-l pe Lord de acolo. Nu trebui să te lupţi cu Krull.
Krull nu-i un extraterestru.
E o fiinţă umană. Care a fost rănită destul.
Asta-i ceva ce verişorul meu n-a ştiut niciodată.
Şi de asta am să vorbesc cu el, aşa cum aş vrea să vorbească cineva cu mine.
Şi dacă nu merge cu vorba?
Atunci am să-l dobor. Asta funcţionează mereu.
Kara.
Nu-s aici să mă lupt cu tine.
Ştiu cine eşti.
Ştiu de ce-mi urăşti verişorul.
Ştiu ce-ai pierdut.
- Arăţi mai înaltă la televizor. - Unde-i?
M-a forţat să-i repar costumul. Nu ştiu unde e.
Pleacă de aici! Pleacă!
Ben, nu cred că soţia ta ar fi vrut să răneşti oameni.
Ben Krull e mort.
Superman s-a ocupat de asta.
Acum şi el va pierde pe cineva.
Şi după ce mori...
moare şi oraşul tău.
Kara?
Kara.
Uşor. Eşti în regulă.
- Cat timp am fost inconştientă? - Câteva ore.
Mă luptam cu Krull.
Verişorul meu. Unde-i?
A trebuit să plece. Erupţie vulcanică în Pacific.
Reactron e un pericol pentru toţi din oraş.
Din fericire, n-am fost rănit.
De fapt, sunt norocos că-s în viaţă.
Şi totul se datorează eroului ce m-a salvat.
Superman.
Nu înţeleg. Cum a ştiut că mă luptam cu Krull?
L-ai chemat.
Kara, mi-a dat ceasul ăsta acum mult timp.
Dacă am probleme, aşa-l pot contacta.
Dar n-ai avut probleme.
Când l-ai sunat? Imediat ce-am plecat?
Kara, am promis verişorului tău.
Dacă ţi s-ar întâmpla ceva...
Verişorul meu n-a avut ajutor când a început toate astea.
Nici eu n-ar trebui să am.
Simt că nu crezi în mine.
Cred în tine.
Nici n-aş fi aici dacă n-aş crede în tine.
Poate n-ar trebui să fii aici deloc.
Ştii ce, Kara?
Îmi pare rău că eşti supărată pe mine.
Dar nu-mi pare rău că eşti încă în viaţă.
Doar te proteja.
Ştiu. Doar că...
N-ar trebui să fie aşa.
Pentru asta m-au trimis părinţii mei pe Pământ.
Au vrut să trăieşti, Kara.
Nu, e mai important decât atât.
Eu trebuia să-l protejez şi să-l salvez, nu invers.
Cum aş putea să devin un erou adevărat dacă Superman mă tot salvează?
Povestea ta...
Povestea ta e doar la început.
Şi într-o zi, tu îl vei salva.
Dumnezeule! Eu...
Trebuia să fiu la petrecerea lui Cat.
De 10 minute. Nu am rochia la mine.
Da, m-am gândit că nu vei avea timp aşa că am împrumutat una de la DOE.
Nu că ţi-ar trebui, dar...
E antiglonţ.
Nu mă prosteşti tu pe mine.
Ai întârziat.
Am observat pentru că nu era nimeni în spatele meu mormăind.
- Îmi pare rău. - Unde sunt revistele?
Afişele?
Cele ce pot fi înrămate?
Da, revistele.
Adevărul e că, Kara e puţin ameţită pentru c-a stat trează toată noaptea
tipărind revistele cu numele autoarei.
Exact la ce mă gândeam şi eu, Kerah.
Dumnezeule. Winn, mi-ai salvat viaţa.
Îţi sunt datoare.
Te-ai putea revanşa acum.
Dansezi cu mine?
Desigur.
Maxwell Lord.
Răpit, şi peste un minut se distrează.
Sunt surprinsă c-ai venit.
Cat Grant.
Vorbeşti cu acelaşi tip care a lansat tablete de ultima generaţie
la câteva ore după ce-a supravieţuit unei avalanşe în Everest.
Cocktailuri după o răpire?
E uşor.
Dansăm?
Uită-te la tine.
Îmbrăcat la patru ace.
Ca James Bond, câştigându-şi existenţa jucându-se cu trenuri.
Spune-mi.
Cum ai reuşit un interviu cu Supergirl?
O fată ştie puterea când o vede.
A venit direct la mine.
Îmi vei spune cum ai reuşit?
Sau va trebui să fiu şiret?
Eşti foarte sexy, Max, dar eşti mare în promisiuni,
şi mic în restul.
Uite cât e ceasul.
Nimic nu denotă putere decât să pleci de la propria petrecere devreme.
Alex.
Director Henshaw.
Agent Danvers, ce faci?
O ajut pe Kara să-l oprească pe Reactron.
E dificil pentru tine să urmezi regulile din moment ce sora ta se implică.
Când mi-aţi cerut să mă alătur DOE, n-am ezitat.
Pentru că mi-aţi spus că împreună vom salva lumea.
Doar că salvarea lumii se referă la toţi.
Faţă de extratereştrii, oameni, nu-i mai pot diferenţia acum.
Mai ales când viaţa surorii mele este în joc.
Cine mai ştie despre asta?
Nimeni.
Bun.
N-am vrea să-şi facă idei.
Cum îl învingem pe acest Reactron?
Eşti gata? Nu, aşteaptă...
Dumnezeule!
Da, se petrece acest lucru.
Chiar se petrece.
Bine.
- E... - Te superi dacă intervin?
E în regulă, Winn.
Nu-mi place cum am lăsat ultima discuţie.
Da, nici mie.
Apăsând butonul de pe ceasul meu... n-a avut de-a face cu tine.
A avut de-a face cu mine.
Îl sun când lucrurile devin grele.
Mereu am făcut-o.
Ăsta-i un motiv pentru care am părăsit Metropolis-ul.
Siguranţa mea a devenit reflexul meu.
Apăs acel buton când sunt speriat.
Şi-am fost speriat că te voi pierde.
Chiar îmi place că-ţi pasă de mine.
Dar trebuie să-ţi pese să mă laşi să mă descurc.
Şi crede-mă că am să salvez ziua.
Kara, eşti uimitoare.
Intri în faţa pericolului fără griji.
Şi nu-ţi este frică de eşuare.
Ce-i atât de rău în asta?
Unde-i Supergirl?
Am să mă schimb în ceva mai rezistent.
Nu fă nicio prostie.
Nu promit.
Nu crezi că reparându-ţi costumul mă scuteşte de asta?
De două ori într-o zi. Ar trebui să te pun ca paza mea de corp.
Du-te undeva-n siguranţă.
Bună idee.
Îmi pare rău pentru ce ţi s-a întâmplat.
Dar vei merge în închisoare.
Sunt sigur că într-o zi voi merge.
Dar nu vei trăi să vezi acea zi.
Krull!
Ştii cine sunt? Jimmy Olsen.
Sunt cel mai apropiat prieten al lui Superman.
Vrei să-l vezi rănit?
Omorându-mă vei face acest lucru.
Haide.
Kara, avem o cale de-al opri pe Krull.
Pieptul lui Krull funcţionează pe baza unui miez,
o masă importantă de plutoniu.
Dacă poţi să-l scoţi din costumul lui, ar trebui să-l oprească.
Dar miezul se va topi imediat cel scoţi din recipient.
Trebuie să fie o cale fără să bombardez oraşul.
Trebuie să închizi miezul în plumb înainte să-l scoţi.
Plumb.
Puteai să mori.
Nu. Ştiam că vei salva ziua.
Mulţumesc pentru ajutor.
Amândurora.
Ceva-mi spune că nu-i ultimul caz de acest gen ce-l vom prelua.
Şi din moment ce ameninţarea cu închisoarea federală
nu-ţi opreşte sora să-mi încalce ordinele,
cred că în viitor va trebui s-o ajutăm din nou pe Supergirl.
Ţi-am spus că-şi va reveni.
Ce face Fata de Oţel să sărbătorească după ce-a salvat ziua?
Ce zici ca surorile Danvers să se uite la un film?
Sau ce zici să găseşti un fotojurnalist cu o slăbiciune pentru cămeşi mulate
care te face să zâmbeşti cum nu te face nimeni?
Da, aia.
James, ai un minut? Am vrut să te întreb dacă...
Îmi pare rău.
N-am ştiut că eşti...
Kara, ea e Lucy Lane.
- Încântată, Kara. - Asemenea.
Lane. Vreo relaţie?
Da. Lois e sora mai mare.
Şi eu am una.
Ne vedem mai târziu, Kara.
Scuze. Pa.
Nu pot face asta acum.
Metropolis-ul nu-i la o stradă distanţă, Jimmy.
Am bătut cale lungă să te văd.
De ce-ai făcut-o?
Nu mi-a plăcut cum am încheiat relaţia.
Putem să luăm cina?
Şi să vorbim?
Da, sigur.
Cina.
- Eşti bine? - Da, sunt bine.
Vrei să mergem în biroul nostru secret să facem nişte lucruri secrete?
De fapt, am mult de lucru.
Poate mai târziu.
Mersi, Clark.
Înseamnă mult pentru mine.
Fără James Olsen în seara asta.
Nu, nu în seara asta.
Dă-mi ultima porţie.
Nu.
Aia-i a mea.
Ai mâncat patru până acum.
Dacă nu mănânc în două secunde, am să-ţi topesc faţa.
Sper să te îngraşi.
Nu pe această planetă.
Ghici ce-am cumpărat astăzi?
Chiar ai citit articolul?
Pentru că spune lucruri groaznice despre mine.
Lucruri groaznice bine argumentate.
Dar în spatele acestor lucruri...
te respectă.
Serios?
Pe Supergirl.
Pe asistenta ei, nu, nu-i pasă de ea.
Dumnezeule.
Fix în faţă.
Ar trebui să fii mândră de tine.
Faci lucruri pe care nici Superman nu le poate face.
Poate nu am nevoie de Superman să fiu un erou,
dar voi avea mereu nevoie de tine.
Nu-i ăla semnalul tău?
Nu te uita la Homeland până nu mă întorc.
Nu promit nimic.
Traducerea şi adaptarea Richard Nasta