‫מישהו פעם אמר לי
‫שבמצבים מסוימים, כאב הוא בלתי נמנע,
‫אבל הסבל עצמו תלוי רק בך.
‫מרגה!
‫את בסדר? ‫-כן, אני בסדר,
‫אבל אני חוששת שאוסקר וקרלוטה לא.
‫אוסקר וקרלוטה? ‫-הם פה.
‫כמובן, האדם שאני מצטטת ‫מעולם לא דרך במחנה לחינוך מחדש.
‫תוך רגע אחד, את מאבדת הכול.
‫לא רק את החופש שלך...
‫תתפשטו!
‫...אלא גם את הזהות שלך, ‫וכמובן, את מעט הכבוד העצמי שנותר לך.
‫בתוכך, את מפסיקה להיות אדם, ‫ונהפכת למספר ברשימת אסירות,
‫פשוט אסירה נוספת ‫שזוכה ליחס גרוע מזה שניתן לחיות.
‫כי מבחינתם, את רקובה,
‫אין לך שום ערך, את אפס.
‫כל מכה, כל השפלה,
‫כל הפגנת חוסר כבוד ‫מותירים סימן קר כקרח עמוק בנשמתך.
‫אי אפשר לתאר את זה ‫כשום דבר מלבד כאב טהור וגס.
‫סבל שמצלק אותך לנצח ושמעטים יוכלו לשכוח.
‫תקשיבו היטב!
‫האסירות האלה מסוכנות מאוד.
‫הן היו חלק מכנופיה חתרנית
‫שהורגת, אונסת ורוצחת באכזריות חפים מפשע.
‫זה שקר! ‫-תשתקי!
‫אבל גבירותיי, לא אתייאש
‫עד שאוציא מכן את טיפת הרשע האחרונה.
‫זו מטרת המרכז שלנו, ‫להחזיר אתכן אל דרך הישר.
‫אולי תספרי את כל האמת? רדו ממני.
‫אולי תזכירי שהן חברותיה של לידיה אגילר?
‫את מוציאה עליהן את שנאתך לאסירה שברחה.
‫המקום הזה לא אמור לחנך אותנו מחדש. ‫מטרתו שתשיגי נקמה.
‫וכולן כאן זכאיות לאמת.
‫- סדרה מקורית של NETFLIX -
‫שלום. ‫-הי.
‫באנו לאליסה. ‫-אטפל בזה. תודה.
‫מה אתם עושים פה? אמרתי שאתקשר.
‫כבר דיברת עם כרמן?
‫היא העסיקה את סופיה במרפאה. היא כבר עובדת.
‫תודה רבה.
‫אליסה. ‫-אלוורו.
‫חברייך מהמסיבה שנאלצו לעזוב מוקדם.
‫תיכנסו, בבקשה. ‫יש לי שעה עד שאני הולך לבית החולים.
‫בוא.
‫אני מקווה שמקרה החירום ‫שבגינו עזבתם את המסיבה, נפתר.
‫כן, אל דאגה. ‫-זכינו רק ליהנות מהרמת הכוסית שלך.
‫היה מרגש ביותר. ‫-תודה.
‫כן, אנחנו שמחים שאליסה ‫מצאה מישהו שאוהב אותה כל כך.
‫מה שאמרת על התאונה היה...
‫תאונה?
‫לא הייתי מכנה את זה ככה.
‫לכאורה, יקירי.
‫היא לא צולעת בגלל תאונת דרכים?
‫הבנת לא נכון. זה באשמת אימא שלה.
‫זה אישי, אלוורו.
‫- פרק 40: כאב -
‫היא הצילה את חיי אמה ‫וכמעט מתה בחדר הניתוח.
‫אליסה היא אדם טוב, אולי טוב מדי, ‫אבל אמה אנוכית ומניפולטיבית.
‫אליסה נתנה לה להשפיע עליה שוב. ‫-אלוורו, די.
‫אני רק מדבר אמת.
‫מפעם לפעם, כרמן מנסה ליצור קשר,
‫אבל אחרי מה שעשתה...
‫אני לא מבין למה את עדיין מדברת איתה. ‫-תסלחו לי.
‫אליסה, אל תהיי ככה. ‫פשוט אכפת לי ממך. אליסה!
‫לא, אל דאגה. אדבר איתה.
‫תכף אשוב.
‫אליסה.
‫לידיה... ‫-אליסה.
‫עצרי! אז תאונה, מה?
‫אז לא דיברת עם אימא שלך?
‫סיפרת לכרמן הכול. ‫כרמן יודעת למה סופיה באמת שם.
‫סופיה בסכנה! ‫-זאת לא סופיה שאמי מעוניינת בה.
‫אז במי? במי היא מעוניינת? דברי!
‫אמי בדיוק דאגה למעצר של אוסקר וקרלוטה.
‫מה קורה?
‫אוסקר וקרלוטה נעצרו.
‫ואליסה שיקרה לנו. היא סיפרה לכרמן הכול.
‫מה? אימא שלך?
‫לא רציתי, אבל לא הייתה לי בררה.
‫אני יכולה להסביר.
‫לידיה.
‫תני לה להסביר.
‫הכאב שהרגשתי ערפל כל היגיון.
‫דבר לא יסביר את מעשיה הנוראיים של אליסה.
‫אבל טעיתי,
‫כי לא רק חברותיי ואני סבלנו באותו רגע.
‫אל דאגה, אל תפחדו. הם איתנו. הם חברים.
‫מי כל האנשים האלה? ‫-אנשים שהשלטון שם לו למטרה.
‫הומוסקסואלים, פליטים, מורדים...
‫אנחנו עוזרים להם למצוא בית חדש, ‫אפילו בחו"ל.
‫אנחנו חברים... הי! ...ברשת חשאית.
‫בעוד שבוע, ספינה תצא מדרום צרפת לצ'ילה,
‫הוויניפג.
‫כל האנשים האלה יהיו בספינה הזאת, ‫בחיפוש אחר הזדמנות שנייה.
‫אמי גילתה והיא סוחטת אותי.
‫העונש על עזרה לאנשים כאלה הוא מוות.
‫אסור למישהו למות בגלל דעה שונה.
‫הוא גם לא צריך להגיע למחנה לחינוך מחדש.
‫לפעמים, אפילו במצבים הכי קשים,
‫ניתן למצוא פתרון.
‫זה אולי רק אינסטינקט הישרדותי,
‫אבל בני האדם יעשו הכול כדי להימנע מכאב.
‫לידיה, אני מצטערת כל כך. ‫אם אוכל לתקן את זה...
‫יש משהו שתוכלי לעשות...
‫אבל יש לנו שבוע בלבד.
‫שבוע אחד למה?
‫לשחרר את האסירות ‫ממחנה החינוך מחדש בארנחואס.
‫כולנו נשוט מפה על הספינה הזאת.
‫זה מטורף. ‫איך תוציאי את כל האנשים האלה מהמחנה?
‫מסוכן מספיק להזיז חבורה קטנה של אנשים...
‫אלוורו, אני יודעת שזה מורכב מאוד, ‫באמת, אבל זה אפשרי.
‫היותי כאן היא הוכחה מספקת.
‫סופיה וחברותיי בפנים. זה עובד לטובתנו.
‫חייבים להעמיד פנים שדבר לא השתנה. ‫אסור שכרמן תחשוד בדבר.
‫נוכל לשחרר אותן, ואת לא תישאי באחריות.
‫מה צריך כדי להעלות את כולן לספינה?
‫שמות כל האסירות.
‫חובה לכלול אותן ברשימת הנוסעים.
‫סופיה יכולה לטפל בזה.
‫לא, לידיה, זה לא כזה קל. ‫-אין דבר חשוב מזה.
‫לא אנחנו, לא חבריי, שום דבר.
‫למה להציל מעטים אם אפשר להציל מאות?
‫בסדר.
‫אבל לא אוכל להבטיח דבר.
‫תבקרי את אמך? ‫-כן.
‫אני חייבת למצוא את התיק שמסבך אותי.
‫פרנסיסקו ואני נבוא איתך ונדבר עם סופיה.
‫נשמע מושלם.
‫קשה לי להביע כמה אני מתחרטת.
‫זו הייתה טעות שלא תחזור על עצמה.
‫לא די בחרטה.
‫את משתמשת לרעה בכוחך במרכז הזה.
‫לולא העובדה שבמובנים אחרים ‫המחנה מתנהל היטב,
‫כבר הייתי פונה לרשויות.
‫אני יודעת. קשה לי להביע ‫כמה אני אסירת תודה על ההזדמנות הנוספת.
‫לא אסבול תקריות נוספות.
‫אל דאגה. לא יהיו עוד בעיות עם האסירות.
‫אוודא שכך יהיה.
‫סופיה! תקשיבי לי. בואי הנה.
‫אליסה, נהדר לראות אותך!
‫רוסיו, מה שלומך? ‫איך היה יומך הראשון בתפקיד?
‫בסדר, אני עדיין מסתגלת למקום.
‫בטח, זה נורמלי, אל תדאגי.
‫מה קרה? ‫-תקשיבי. את חייבת לצאת מפה.
‫לידיה ופרנסיסקו מחכים לך במכונית. לכי!
‫מה קרה?
‫אנחנו חוזרים לאמריקה.
‫איך נעשה את זה?
‫את צריכה להשיג רשימה של כל האסירות במחנה.
‫נראה לי שיש תיקייה במשרד של כרמן.
‫אנסה להשיג אותה.
‫את חייבת להיזהר מאוד.
‫כרמן יודעת מי את והיא עוקבת אחרייך.
‫הדוח הזה ישמור עלייך ועל ארוסך... לעת עתה.
‫אבל אוכל להשיג לך חסינות לצמיתות.
‫את רק צריכה לעדכן אותי ‫בנוגע לכל צעד של לידיה,
‫כעת משהיא בוטחת בך.
‫תעזרי לי לנקום את מות אחיך. ‫האישה הזאת אשמה.
‫היום שבו התחלתי לצלוע ‫היה הפעם האחרונה שנתתי לך לתמרן אותי.
‫אני לא רוצה לשמוע עלייך שוב.
‫או על לידיה.
‫הלו? כן, תעבירי אותי.
‫תגיד לי, רומרו, מה גילית?
‫לא יהיה קל להיפטר מפניוס.
‫לפניוס חברים בחלונות הגבוהים,
‫אבל תמיד יכול להיות מניע
‫למישהו שרוצה להתאבד.
‫הבנת אותי? ‫-כמובן.
‫אבל צץ משהו דחוף יותר.
‫אליסה לא מוכנה להתערב,
‫אז אתה צריך לעקוב אחרי לידיה.
‫אני יודעת שהיא תנסה לעזור לחברותיה ‫ואני רוצה להיות מוכנה.
‫אתן לאחד מאנשיי לטפל בזה.
‫אני לא רוצה את אנשיך. אני מבקשת ממך.
‫אנשיי אמינים מאוד, ‫ויש לי עבודה חשובה יותר לעשות.
‫דבר אינו חשוב מזה.
‫סופיה תנסה להשיג היום את רשימת האסירות.
‫נוכל להעביר את זה לאיש שדואג לבריחה?
‫זה לא איש. זאת אישה, קמילה סלוודור.
‫קמילה סלוודור?
‫אתה מכיר אותה?
‫כן, היא זמרת אופרה ארגנטינאית.
‫היא גאוות השלטון.
‫אז לפחות, בזכות פרסומה הרב, יחשדו בה פחות.
‫מתי נוכל להיפגש איתה?
‫אקבע פגישה בבית האופרה ‫ממש לפני ההופעה שלה.
‫נמסור לה את הרשימה ‫של האנשים שיעזבו בספינה.
‫אשיג לכם שני כרטיסים. ‫-יופי.
‫נחזור למלון. פבלו מצפה לשמוע מאיתנו.
‫בסדר.
‫ביי. ‫-ביי.
‫בנות, תזדקפו.
‫מה זה?
‫אני צריך תרגום של כמה מכתבים לצרפתית, ‫והמזכירה שלי לא מסוגלת.
‫אני יודע שאתן יכולות לעזור לי.
‫תחילה, אתה צריך להאכיל אותן.
‫הן לא אכלו מהבוקר.
‫אדאג שהן יאכלו,
‫אם תבטיחו לסיים את התרגום עד אחר הצהריים.
‫יש לי חדשות טובות.
‫לידיה העלתה רעיון ‫להוציא את כל האסירות מהארץ.
‫ניסע לאמריקה.
‫מה? ‫-חכו.
‫איך היא תעשה את זה? את כולנו?
‫בינתיים היא ביקשה שאשיג ‫רשימה של כל האסירות.
‫הבעיה היא שהיא בידי כרמן.
‫העוזרת שלה מעסיקה אותי ‫בהכנת המגורים החדשים.
‫הם רוצים שהם יהיו מוכנים ‫לפני שהכומר יברך אותם.
‫ואיך נשיג את הרשימה?
‫אני יודעת איך.
‫פשוט צריך להוציא את כולן משם. נשמע קל...
‫אנחנו נמצא דרך, פבלו.
‫ומה אעשה בינתיים? אעמוד פה בחיבוק ידיים?
‫פבלו. ‫-זה בלתי נסבל, לידיה.
‫להיות תקוע פה, בלי יכולת לעזור.
‫אנחנו יודעים איך אתה מרגיש,
‫ואנחנו נזדקק לעזרה כדי לשחרר את כל המחנה,
‫אבל המשטרה מחפשת אותך. ‫-אני יודע.
‫מה אם הם יפסיקו?
‫יש דרך, אבל לא תאהב אותה.
‫אעשה כל מה שצריך.
‫רשימת האסירות הייתה חיונית לבריחה שלנו...
‫למה יש צעקות?
‫...והתכוונו לעשות הכול כדי להשיג אותה.
‫מה קרה?
‫הוא מגיע מוקדם. ‫-התינוק בדרך!
‫אלוהים. ‫-לכו למרפאה.
‫תקראי לרופא, מהר!
‫מכאן. ואת, בואי אחריי.
‫אז הכאב נהפך לכוח המניע שלנו.
‫נאלצנו לקחת סיכונים רבים, ‫לדחוף את עצמנו אל הקצה,
‫אבל שום דבר ואף אחד לא יעצרו אותנו.
‫תיכנסי.
‫פניוס היה בעל סמכות שם, ‫אבל היינו מוכנים להשתמש בו.
‫אוסקר היה אמור לעכב אותו ‫עם המכתבים שמתורגמים לצרפתית,
‫שעה שקרלוטה חיפשה את הרשימה במשרד של כרמן.
‫מר פניוס, הבאתי את המכתבים שביקשת.
‫על הנייר, זו הייתה תוכנית פשוטה, ברורה.
‫דבר לא היה אמור להשתבש.
‫אבל כבר למדנו שלא נוכל לשלוט בכול.
‫וחברתך? ‫-בחוץ.
‫מחזיקה בה סוהרת. לקרוא לה?
‫לא, אין צורך.
‫אני די ממהר.
‫המפתח היה לדעת להגיב בזמן.
‫מה עם האוכל שלנו?
‫אמרת...
‫שתאכיל אותנו, אבל אנחנו עדיין מחכות.
‫כן, כבר נתתי הוראות שיאכילו אתכן.
‫את לא צריכה לדאוג. תזכרי...
‫היכולת לאלתר היא תמיד נכס.
‫...אם תעזרו לי עם התרגומים, ‫החיים כאן לא יהיו עונש.
‫אתן צריכות מישהו שידריך אתכן.
‫משיכת זמן היא חיונית להשגת היעד שלך.
‫למרבה המזל, במצבים קשים כאלה,
‫לנו, נערות הכבלים, היה ניסיון רב.
‫את פה.
‫תודה לכן על עבודתכן. אם אזדקק לתרגום נוסף,
‫אחזור אליכן.
‫מצאת את זה?
‫בואי נלך.
‫שב.
‫לטענתך אתה מצטער.
‫אין לכם מושג עד כמה.
‫אם זה נכון, יש דבר אחד שתוכל לעשות למעננו.
‫מה אתם צריכים שאעשה?
‫תמנע מהרשויות לרדוף אחר פבלו.
‫תגיד לאיש הקשר שלך שפבלו עזב את ספרד,
‫ושיפסיקו לחפש אותו.
‫רק כך תוכל לזכות שוב באמון שלנו.
‫בסדר.
‫סליחה.
‫תודה.
‫גברת, תחברי אותי לקואטרו ויינטוס 14567.
‫פבלו.
‫זה עבד. לא יחפשו אותך עוד.
‫באמת?
‫אני יכול לצאת?
‫פבלו! עצור!
‫הוא התחנן לדבר איתך קצת.
‫פבלו! ‫-פבלו!
‫זה ייקח שתי דקות. רק שתיים.
‫בוא.
‫אתה תמצא את חוליו כאן.
‫הוא בקבר שובכים בבית הקברות אלמודנה.
‫שמעתי שנקבר בקבר אחים. ‫-אתה מצפה שאודה לך?
‫פבלו, אני נשבע, כשהסגרתי אותך,
‫לא שקלתי את ההשלכות.
‫הייתי עיוור. אני...
‫השתגעתי, אני נשבע.
‫מה שעשית מייסר אותך?
‫כן?
‫יופי.
‫לא מגיע לך לחיות בשום דרך אחרת.
‫שתי הדקות שלך חלפו.
‫אם תזדקק שוב לעזרתי, תתקשר אליי.
‫את יכולה להתלבש. זאת הייתה התראת שווא.
‫אתה בטוח, דוקטור?
‫הרגשתי כאב חזק ודוקר.
‫בהתחשב בהיריון הקשה שלך, ‫נורמלי שתרגישי כאב כזה.
‫אל תדאגי, התינוק עדיין לא מוכן ‫להגיח אל העולם.
‫אני מצטערת כל כך, גברת כרמן. ‫-אל דאגה, יקירתי.
‫תישארי פה עם מרגה עד שהיא תתגבר על ההלם.
‫אז, תביאי אותה אל המגורים עם האחרות.
‫סליחה שהטרדתי אותך לשווא, דוקטור.
‫גם אם זו הייתה התראת שווא, פקחי עליה עין.
‫התינוק הזה יקר מאוד. הוא מיוחד מאוד.
‫עוללים מוערכים מאוד, שווים את משקלם בזהב.
‫מתי נתחיל למכור אותם?
‫מחר נפתח את האגף החדש
‫ונתחיל להפריד בין הילדים לאימהות.
‫חשבתי שנעביר אותם ביחד.
‫אם נפריד ביניהם, ‫יהיה קל יותר לקחת את הילדים,
‫והאימהות לעולם לא ידעו מה קרה להם.
‫- אגף ד' -
‫מה נוכל לעשות בעניין?
‫על האחרות לשמוע. ‫עליהן לדעת מה כרמן מתכננת.
‫כשהן יגלו, הן לא יעמדו בחיבוק ידיים.
‫נתבצר במגורים.
‫הם יעברו רק על גופתנו המתה.
‫תצרפו אותי. אני לוקחת את הרשימה ‫אל לידיה ואחזור לעזור לכן.
‫מוטב שנתפצל.
‫אני אלך למגורים שמאחור, ‫ואתן תביאו את ורוניקה ודולורס.
‫בסדר. ‫-נלך.
‫את בסדר? ‫-כן.
‫לא הייתי צריכה להסתתר כל החודשים האלה.
‫לא הייתי צריכה להפסיק להיות אני.
‫ולא הייתי צריכה לעזוב אותך.
‫כרגע עלינו להתמקד בהישרדות. בואי.
‫מיס סופיה, איזה אדון שואל עלייך.
‫פליפה?
‫מה אתה עושה פה?
‫נגזר עליי למות, ‫בדומה לחיילים רבים אחרים בסיום המלחמה.
‫יום אחד הגיע כומר לכלא, ‫ואמר שאם נצטרף למסדר שלו,
‫ימתיקו את העונש שלנו.
‫הציעו לך הזדמנות להציל את חייך, ‫וניצלת אותה.
‫אני מבינה.
‫כעת משאתה חופשי,
‫נוכל להמשיך מהמקום שבו הפסקנו.
‫זה לא כזה קל.
‫הכמורה לא הייתה הייעוד שלי,
‫אבל ההוראה כן.
‫בספרד החדשה הזאת, לא אוכל להיות מורה
‫אלא אם אלבש את הבגדים האלה.
‫אתה מוכן להקריב כל מה שאנחנו מרגישים?
‫נשבעתי.
‫אז למה אתה פה?
‫לא יכולתי לתת לך לחשוב שאני מת.
‫אני מלמד בבית ספר דומיניקני במחוז צ'אמברי.
‫זאת הכתובת שלי, למקרה שיום אחד...
‫סופיה? ‫-מוטב שאלך.
‫האם זה...
‫האהבה תמיד כואבת עד כדי כך?
‫לפעמים.
‫אבל רק משום שקשה, זה לא אומר שזה לא יסתדר.
‫זו רשימת האסירות.
‫יופי. בואי. ‫-יש לנו בעיה.
‫כרמן הייתה ברורה כשמש. ‫בכוונתה למכור את הילדים.
‫הצעד הראשון הוא הכנסתם לאגף החדש
‫והפרדתם מאימהותיהם.
‫אלוהים... כמה רחוק האישה הזו מוכנה ללכת?
‫חייבים לספר לפבלו. ‫-לא, אסור שהוא ידע על זה.
‫פבלו רוצה לעזור לנו,
‫ואם הוא יגלה שהתינוק בסכנה, ‫הוא יעשה משהו מטופש.
‫חייבים לעשות משהו.
‫הבנות לא ירשו שהילדים יילקחו.
‫הן יילחמו.
‫חייבים להשמיד את המקום הזה, ויהי מה.
‫ללא האגף החדש, לא יזיזו אותם.
‫יש לי גישה אל המרפאה.
‫יש שם אלכוהול וחומרים דליקים.
‫את חייבת להצית אש.
‫לדעתי אוכל להיכנס לבניין בלי לעורר חשד.
‫תקשיבי, זה מסוכן.
‫תבטח בי.
‫בבקשה.
‫בואי נלך. אליסה מחכה בבית האופרה.
‫הנה היא.
‫תישאר ערני.
‫אל תמהר.
‫ותשמור מרחק. ‫-כן, אדוני.
‫סע.
‫כאב הוא מנגינה שלא מפסיקה להתנגן.
‫חברות, תתקרבו. בוא.
‫המקום הזה גזל מאיתנו הכול.
‫כבוד עצמי, חופש.
‫וכעת רוצים להיפטר ‫ממה שאנו אוהבות יותר מכול,
‫מילדינו.
‫כרמן רוצה למכור את ילדינו.
‫לכרמן אולי יש כלי נשק,
‫אבל אם נתאחד, נוכל למנוע ממנה להצליח.
‫אתן יודעות למה?
‫כי אין לנו מה להפסיד.
‫ואכן, החיים מחכים לנו עם מנות של כאב, ‫שהם מספקים ללא אזהרה.
‫תביטו בי.
‫ואל תפחדו.
‫אתן איתי? ‫-כן!
‫חברותיה נרקבות בכלא,
‫והיא מבלה לילה באופרה.
‫חכה לי פה.
‫המחשבה על התנגדות אולי מפחידה,
‫אבל אתן יודעות מה מפחיד יותר?
‫להביט לאחור ולהבין שהתייאשתי,
‫שנכנעתי לכוח שמדכא אותי,
‫שהפסקתי להיות מי שאני.
‫תינוקי עדיין לא נולד, ‫אבל אני מוכנה להילחם למענו.
‫המלחמה הסתיימה, אבל אנחנו ‫עדיין נלחמות בקרב החשוב מכול.
‫אתן איתי? ‫-כן!
‫אנחנו נלחמות למען מה ששייך לנו. ‫-כן!
‫אין כל סם שכנגד שישכך את הכאב,
‫אבל אומץ ואחדות
‫עוזרים לך להביט למצוקה בעיניים.
‫אישה אחרת אחזה כעת במפתח ‫שיניע את התוכנית שלנו.
‫פרנסיסקו. ‫-אזקיאל.
‫ידעתי שלא תפספס את קמילה סלוודור במדריד.
‫טוב, שמעתי דברים נפלאים עליה.
‫אומרים שמעבר לזה שהיא זמרת טובה, ‫היא יפהפייה אמיתית.
‫נכון. ‫-שנלך?
‫אני רואה שגם למלוות שלך לא חסר יופי.
‫סלח לנו, אזקיאל.
‫היה נחמד לראות אותך. ‫-כן, נתראה בקרוב.
‫היי! לאן אתה הולך?
‫רק רציתי לומר שלום לחברים.
‫כרטיס?
‫כרטיס, אדוני.
‫רק להגיד שלום. ‫-זוז הצידה, בבקשה.
‫הכרטיסים שלכם?
‫מהר. זה עומד להתחיל.
‫קמילה.
‫אלה האנשים שסיפרתי לך עליהם.
‫עכשיו זמן לא טוב. ‫אני חוששת שלא נוכל לדבר, אליסה.
‫למה לא? דיברנו ואמרת לי לבוא...
‫לא אכפת לי מה אמרתי!
‫אני אומרת לך לעזוב. ‫עכשיו זה בלתי אפשרי ועליי להופיע.
‫קמילה, חייהם של מאות אנשים...
‫מאות אנשים?
‫את בכלל יודעת מה את אומרת? ‫את בכלל מבינה מהם הסיכונים?
‫אני לא יכולה להציל קומץ אנשים, ‫ואת מדברת על מאות?
‫קמילה.
‫בבקשה, אל תתנהגי ככה.
‫תירגעי. ‫-איך אתה מצפה שאתנהג?
‫הוא ברנרדו, החבר של קמילה.
‫השלטון מחפש אותו עקב מחאה פוליטית.
‫הוא צריך לעזוב בוויניפג.
‫קמילה. בבקשה, תספרי לנו מה קרה. ‫הם לא יספרו לאף אחד.
‫אין משאית.
‫כולם יצטרכו להישאר פה. ‫הנהג הבריז ברגע האחרון.
‫המנוול הזה...
‫אני מצטערת.
‫הנסיעה שלי כל הדרך ‫מבואנוס איירס הייתה לשווא.
‫בסוף נכלאת בתיאטרון הזה במשך שבוע שלם.
‫לא, אל תגידי את זה. הייתי חייב לראות אותך.
‫כל שנייה הייתה שווה את זה, את שומעת אותי?
‫מה אם נשיג משאית הלילה? ‫תוכלי לחזור לתוכנית המקורית?
‫אני מכיר נהג שלא ישאל שאלות.
‫אבל לא נוכל לשלם... ‫-אני אטפל בזה.
‫ברנרדו והאחרים ייסעו לצרפת ‫במשאית ויעלו לוויניפג.
‫בתמורה, תבטיחי
‫שהספינה תחכה לנו ולאסירות.
‫קמילה! את חייבת לעלות לבמה. ‫-אני תכף באה.
‫זאת רשימת האסירות. ‫-בסדר.
‫אעביר את הרשימה לאנשיי.
‫זה יהיה קשה, אבל לא בלתי אפשרי.
‫מחר בבוקר אבוא אל ביתך ונתחיל בהכנות.
‫בסדר גמור. ‫-תודה על הכול, קמילה.
‫לא, תודה לך.
‫תיזהר מאוד, בבקשה.
‫נתראה בוולפראיסו בעוד חודש וחצי.
‫אני אוהב אותך.
‫חייבים ללכת. אלוורו מחכה לנו בבית.
‫אתה תראה אותה בקרוב. אני מבטיחה.
‫פביו! תתעורר! קדימה, נזוז!
‫אמרתי לך שהם לא יישארו עד סוף המופע.
‫קדימה, תלחץ על הגז.
‫בנות.
‫דיברתי עם האסירות באגף הדרומי.
‫הן יילחמו כמו לביאות. ‫-יופי.
‫גם באגף המרכזי.
‫אלו מבינינו בלי הילדים, ‫גם לא נסבול את הזוועה הזאת.
‫אנחנו ביחד בעניין.
‫כן, זה יהיה לילה ארוך.
‫אחרי העוצר, נכין את הכול.
‫צריך להכין את המיטות ‫ולהרחיק את הילדים מהדלתות.
‫אם הם ירצו להגיע אליהם, זה יהיה לא קל.
‫היי, בנות, איך הלך?
‫אל תדאגו, סופיה איתנו.
‫אנחנו מכירות אותה מאז שהייתה קטנה.
‫סופיה של לידיה? ‫-כן.
‫סופיה, כל האסירות איתנו.
‫נתת ללידיה את הרשימה? ‫-כן. אמרתי לה שרציתן למרוד,
‫והיא העלתה רעיון שעשוי לשנות הכול לטובתנו.
‫מהו?
‫נשרוף את אגף האימהות החדש.
‫הנה אלף...
‫אלפיים...
‫שלושת אלפים...
‫וזה כדי שתשמור על פה סגור.
‫תודה רבה. ‫-תודה לך.
‫הם מוכנים.
‫קדימה.
‫אם משהו ישתבש, ‫תגידו לקמילה לא להתאבל עליי.
‫תבטיחו לי שתטפלו בה.
‫תיזהר.
‫בהצלחה. ‫-תודה.
‫מחר, ברגע שקמילה תגיע, ‫נתחיל לתכנן את עזיבתך לחו"ל.
‫אני רוצה להתנצל על הבוקר. בבקשה, תסלחי לי.
‫אל תדאגי. את גם סלחת לי...
‫איש לא יעזוב את הבית הזה.
‫אם מישהי תזוז, לא אהסס לירות.
‫שבו.
‫תעודה מזהה, בבקשה.
‫מטרת ביקורך?
‫זימנו אותי לברך את אגף האימהות החדש.
‫הם מחכים לי.
‫בסדר גמור.
‫אבי, אני מתנצלת ‫שהמנהלת לא כאן כדי לקבל את פניך.
‫היא עזבה בשל נסיבות אישיות.
‫זאת לא בעיה.
‫זה האגף שהתכוונו להחזיק בו את כל הילדים.
‫שניכנס?
‫אם לא אכפת לך, אני מעדיף להיות לבד.
‫התפילה היא טקס קדוש ואינטימי.
‫בסדר גמור. המקום לרשותך.
‫הבאת את הדלק? ‫-כן.
‫תעזרי לי לשחרר את זה.
‫גבירותיי! הקשיבו טוב! ‫-זאת פאולה.
‫בואו איתי. הגיע הזמן.
‫כולנו ניכנס אל המגורים בו זמנית.
‫תיכנסו בזוגות.
‫השומרות נכנסות למגורים. מהר, עזור לי.
‫אתן יודעות מה עליכן לעשות. ‫חובה להוציא משם את כל הילדים,
‫בלי קשר למה שהאימהות יאמרו. זוזו, מהר.
‫פתחי אותם.
‫אתן איתי, אל האגף המרכזי.
‫אבל... מה זה?
‫פתחו את הדלת!
‫עכשיו! זו פקודה!
‫זו פקודה!
‫לכי עם הילדים. בשלב כלשהו, הן ייכנסו.
‫לא, זה המאבק שלנו.
‫פאולה, המצב זהה בכל המגורים.
‫הן חסמו את כל הדלתות.
‫זה מרד.
‫בסדר גמור. הן ביקשו את זה.
‫שומרים!
‫לא! ‫-בנות, לדחוף!
‫לא! ‫-חייבים לעמוד ביחד!
‫פתח את הדלת!
‫קדימה! ‫-עמדו במקומכן!
‫קדימה! לדחוף!
‫בואי.
‫מרגה, זהירות.
‫קדימה!
‫לא!
‫זהירות!
‫השתגעתן?
‫לא ניתן לכם לקחת את ילדינו!
‫לא! ‫-אנחנו רק רוצים...
‫להכניס אותם לאגף מתאים יותר. זה לטובתם.
‫את משקרת!
‫את רוצה למכור אותם למשפחות עשירות! ‫-מספיק!
‫אין זמן לזה. שומרים!
‫פנו דרך ותוציאו את הילדים!
‫אם מישהי תתנגד, תירו!
‫אם את רוצה לקחת את הילדים, ‫זה יהיה על גופתנו המתה.
‫שרפה! ‫-תראי,
‫הצתנו את אגף הילדים.
‫שרפה באגף הילדים!
‫כן, תפיצי את הבשורה! רוצי וספרי לכרמן!
‫דעי זאת,
‫כשלא יישאר דבר מלבד אפר, ותשקלו לשקם אותו,
‫הוא יישרף שוב בשמנו!
‫שומרים, איתי! את תישארי פה ותשגיחי עליהן.
‫ואם צריך, הוא יישרף עוד 1,000 פעמים!
‫כן! ‫-קדימה, בנות!
‫קדימה! ‫-קדימה, בנות!
‫אלוהים!
‫מהר! להזעיק מכבי אש!
‫אתם, אל תעמדו סתם כך! ‫תביאו דליי מים! קדימה!
‫והאסירות?
‫שכח מהן לעת עתה! זה חשוב בהרבה!
‫שמישהו יפתח את הדלת הארורה הזאת?
‫אילו רק לידיה יכלה לראות את זה.
‫בפעם האחרונה,
‫מה שינעתן במשאית הזאת? מה אתן זוממות?
‫אליסה, די לשחק אותה גיבורה.
‫כולנו יודעים שאת לא כמוהם, בת.
‫את לא אחת שיכולה להטיף.
‫את עובדת עם האיש שרצח את בנך.
‫מה המכשפה אומרת?
‫זאת הייתה אשמתך.
‫לולא את, הוא לא היה מתאבד.
‫את היית הרעל!
‫הוא הבהיר את זה במכתב שלו.
‫המכתב היה מזויף.
‫קרלוס לא היה מתאבד.
‫הכרת אותו היטב.
‫האיש הזה רצח אותו,
‫וביים את ההתאבדות שלו.
‫היא משקרת, גברת כרמן.
‫קרלוס היה חזק.
‫הוא היה מסוגל להתמודד עם כל דבר.
‫היא צודקת, אימא.
‫לידיה אמרה לקרלוס ‫שיוכל להיפגש שוב עם אווה.
‫הוא לא היה מתאבד אחרי שהוא היה שומע את זה.
‫לא משנה כמה רחוק מתכוונים ללכת בקרב,
‫תמיד יש גבולות מסוימים שכואב מדי לחצותם.
‫לידיה נהפכה לתירוץ היחיד שלך למות אחי.
‫זה היית אתה.
‫מה?
‫גברת כרמן, הניחי את האקדח.
‫אבל גם אם אנו חוששים לחוש כאב...
‫את בסדר?
‫...הוא עשוי להיות הקדמה ‫למשהו טוב שנמצא בדרכו.
‫משהו ששווה להמשיך להילחם למענו.
‫הן דוברות אמת!
‫לעולם לא הייתי פוגע בקרלוס.
‫הוא היה מבחינתי כמו בן.
‫הן מנסות להשפיע עלייך עם מילותיהן.
‫לא, זה לא נכון. אמרת את זה בעבר.
‫רצחת הרבה אנשים, ‫וגרמת לזה להיראות כמו התאבדות.
‫התכוונת לעשות דבר דומה לפניוס.
‫קרלוס היה חייל, גברת כרמן,
‫והוא היה מוכן לערוק בגלל הזונה הזאת.
‫לא הייתה לי בררה אלא להעניש אותו.
‫חתיכת מנוול!
‫לא, גברת כרמן.
‫אני אדם חכם מאוד שהתעשר בזכות עבודתו איתך.
‫אבל לא עוד...
‫שותפותנו מסתיימת כאן.
‫בנות, בואו! המכונית מחכה.
‫הייתי בובה בידייך...
‫אבל עייפתי מזה.
‫צעד אחד נוסף, ואלחץ על ההדק!
‫לא!
‫לידיה, בואי.
‫תחשבי על חברותייך.
‫לידיה, בואי.
‫אליסה! בתי!
‫בתי...
‫מה עשית? למה עשית את זה?
‫בתי... ‫-אני לא יודעת.
‫אני לא יודעת, אימא.
‫אל תדברי, בבקשה. אזעיק אמבולנס.
‫לא יכולתי לעמוד מנגד ולראות אותך מתה.
‫איך ההרגשה לראות ‫את האדם היחיד שעדיין אוהב אותך...
‫מת?
‫אליסה...
‫לא...
‫לא בתי. אלוהים, לא, מתוקה... לא...
‫תרגום כתוביות: רותי זהרן