‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫קייטי סיפרה לי על ניו יורק לפני שבוע,‬
‫אבל היא עדיין לא ידעה אם היא התקבלה.‬
‫החלטנו ליהנות מסיום הלימודים בתיכון‬
‫ולא לחשוב על זה.‬
‫זה הדוא"ל שלי?‬ ‫-מניו יורק?‬
‫זה היה ממני.‬
‫קייל שלח לי צילום של הלשון שלו.‬
‫הוא ממש אלרגי לחרדל.‬
‫אלוהים...‬ ‫-אימא שלו בבית? אלוהים.‬
‫ובעוד כמה חודשים, הם יעזבו אותנו.‬
‫מעגל חיים מטופש.‬
‫אני בסדר.‬
‫את בסדר?‬
‫אלכסה מסיימת ללמוד באותו יום שלוקאס עוזב.‬
‫בקרוב מאוד תישארו רק את, דייב והמעשנת.‬
‫מי מנצח בקרב הזה לדעתך?‬
‫כשלוקאס עזב בפעם הראשונה, הייתי ממוטטת.‬
‫אין לי מושג איך זה יהיה כשאלכסה תעזוב.‬
‫אחרי כל מה שעברנו.‬
‫אשאר חזקה עד שאלכסה תעזוב,‬
‫ואז תהיה לי קריסה גדולה ומשתפכת.‬
‫חומד, אי אפשר לתזמן רגשות.‬
‫אני יכולה.‬
‫נשארתי רגועה לגמרי כשד"ר ברטווייסר התקשר‬
‫והשאיר הודעה לאלכסה, שעדיין לא חזרה אליו!‬
‫אימא שלי מתנהגת מוזר.‬
‫גם אבא שלי מתנהג מוזר, אבל יותר מבדרך כלל.‬
‫הם בטוח יביכו אותי בטקס הסיום.‬
‫למה ד"ר ברטווייסר התקשר אלייך?‬ ‫-מי יודע?‬
‫את תדעי, אם תחזרי אליו.‬
‫אני בטוחה שזה שום דבר,‬
‫ולא היה צורך שאפגוש אותו‬ ‫כבר יותר משנה, אז..‬
‫תראי אותך.‬
‫מסיימת את התיכון.‬
‫אלכסה, אל תשכחי לעולם.‬
‫אפשר להכין מצפן ממחט, עלה וקצת מים.‬
‫אנחנו הולכים.‬
‫כן. יביכו אותי על בטוח.‬
‫טוב.‬
‫רגע. לפני שהולכים.‬
‫זה היום שלנו,‬
‫אבל מחר...‬
‫אלכסה ואני רוצות לעשות משהו כתודה לכולכם.‬
‫נערוך ערב קולנוע בחצר.‬
‫יהיה אוכל.‬ ‫-גרילנדה.‬
‫וסרט. בחצר האחורית.‬
‫זה היה מובן מאליו.‬
‫תקשיבו, אבקש מבריאן‬ ‫להביא את מכונת הפופקורן.‬
‫לא אגיע. השותפים שלי ואני עושים‬
‫מסיבת מעבר דירה מטורפת.‬
‫זאת אומרת...‬
‫נדבר בה על ספרים.‬
‫רק אל תבחרו סרט תינוקות.‬
‫אני בן 11.‬
‫יש לי שערות על הזרועות.‬
‫קדימה!‬ ‫-רגע. משקפי השמש שלי בחצר האחורית.‬
‫קרם הגנה.‬ ‫-עוד סלפי אחד.‬
‫סלפי אחרון. כן, בטח.‬
‫נדמה כאילו רק אתמול עלינו לתיכון.‬
‫לא הייתי מצליחה לעבור את זה בלעדייך.‬
‫זה שלי.‬
‫וגם שלי.‬
‫זה מיו-אן-סי.‬
‫החלוקה למעונות.‬ ‫-רגע.‬
‫יש לנו חדר ביחד!‬
‫לא יהיה עץ בינינו!‬
‫איזה יופי.‬
‫עכשיו את מחכה לתשובה מניו יורק.‬
‫לא, אני לא.‬
‫הטרפתי אותנו בציפייה לניו יורק‬
‫למרות שאני יודעת כמה אשמח להיות איתך‬
‫ביו-אן-סי.‬
‫אני אלמד ביו-אן-סי.‬
‫באמת?‬
‫באמת.‬
‫באמת?‬ ‫-כן, באמת!‬
‫בואו נלך!‬
‫אני רוצה לשבת קרוב כשתקבלי תעודה‬
‫אבל בלי להביך אותך.‬
‫כן.‬ ‫-בואו נלך. קדימה.‬
‫מכל משחקי המכללה שראיתי בטלוויזיה,‬
‫הבנתי שאוכל ללכת מהחדר שלי ל"דין דום".‬
‫חומד, אני כל כך שמחה לדעת שכשתתחילי ללמוד,‬
‫תהיי בדיוק במקום שרצית להיות.‬
‫לא. אני מצודה של רגשות הכלואה בתוך כספת‬
‫שלא תיפתח עד היום שתעזבי.‬
‫לאבא צפוי יום קשה.‬
‫קייטי ואני נוכל לצבוע את הפנים במשחקים.‬
‫חומד, אני חוששת קצת‬
‫שאולי זה לא בדיוק מה שקייטי רוצה.‬
‫בסדר, היא תבוא עם אצבע מקלקר.‬
‫כלומר, איך היא בטוחה לגבי יו-אן-סי‬
‫כשיש עדיין סיכוי בניו יורק?‬
‫היה לי חבר טוב בתיכון והיינו ממש קרובים,‬
‫ואז הלכנו למכללות שונות.‬
‫מה קרה?‬
‫התחתנתי איתו.‬
‫יופי. להשתמש באהבת הורים נגדי.‬
‫טוב, שמעת את קייטי.‬
‫אמרתי, "באמת?" והיא אמרה, "באמת!"‬
‫ואמרתי, "באמת?" והיא אמרה, "כן, באמת!"‬
‫סיימתי לעזור ללוקאס לעבור.‬
‫שותפים נחמדים.‬
‫למדתי פלוסינג.‬
‫לגבי חוט דנטלי...‬
‫אם נפצעים,‬
‫אפשר להשתמש בחוט דנטלי כדי לתפור פצע.‬
‫טוב לדעת.‬
‫תראה לי.‬
‫נחמד.‬
‫מה קרה שם?‬
‫זה תקוע.‬
‫ג'ק ראה דביבון וטרק את כל החלונות.‬
‫כדאי שנבין למה הוא מפחד כל כך מדביבונים.‬
‫מצד שני, זה גורם לו להישאר בפנים.‬
‫רציתי לדבר איתך על ניו יורק.‬
‫עדיין יש סיכוי שתתקבלי.‬
‫זה לא משנה.‬
‫לא אלמד שם.‬
‫ניו יורק? משחק?‬
‫זה מטורף.‬
‫זוכרת...‬
‫שהיית גדולה מספיק סוף סוף‬ ‫כדי לרדת במגלשת המים הגדולה?‬
‫כן, התרגשתי נורא.‬
‫אבל חצי ממני קיווה‬
‫שמישהו יפיל טאקו לבריכה,‬
‫כדי שיסגרו ואוכל לרדת בחזרה למטה.‬
‫ואז דחפת אותי.‬
‫דחיפה קלה,‬
‫ואני שמחה על כך.‬
‫כן, זה באמת היה כיף.‬
‫אם לא יורדים במגלשת המים,‬
‫לא זוכים לרדת במגלשת המים.‬
‫זה...‬ ‫-תקוע.‬
‫לא הצלחתי לפתוח.‬ ‫-תפתחי.‬
‫בסדר.‬ ‫ -אני...‬
‫אני...‬
‫היי.‬
‫החיים טובים יותר עם אלכסה.‬ ‫-גם אימא שלך עושה את זה?‬
‫השתגעת?‬
‫דביבונים מטפסים על עצים.‬
‫עצים מובילים לחלונות‬
‫וחלונות מובילים אליי.‬
‫אני שונאת את עונת הדביבונים.‬
‫ברור שניסע ללמוד ביחד.‬
‫אמי לא קולטת.‬
‫גם שלי לא.‬
‫כל זה מצליח‬
‫רק בגלל כל זה.‬
‫כן, אבל אם הן ימשיכו לדבר על זה,‬
‫אולי כדאי שנוכיח להן כמה גרוע יהיה בלי...‬
‫כל זה.‬
‫צודקת.‬
‫נחליט שאנחנו לא חברות ליום שלם, בסדר?‬
‫לא נתמוך זו בזו.‬
‫פיזית או רגשית.‬ ‫-לא ניתן ולא נקבל עצות.‬
‫בלי ידידותיות בכלל.‬ ‫-מה שיהיה אסון מוחלט.‬
‫אני אוהבת/שונאת את זה.‬
‫בסדר, נתחיל בעוד עשר שניות,‬
‫אחרי שאגיד לך,‬
‫"תחזרי לברטווייסר. את חשובה לי".‬
‫לכי לקנות נחשי גומי. אכלתי לך.‬
‫שבע שניות.‬
‫ערב הקולנוע מחר. רצינו להודות לכולם.‬
‫טוב, אז נארגן אותו בנפרד,‬
‫וזה יהיה כישלון אדיר.‬
‫שילוב בין "תודה" ל"אמרתי לכם".‬
‫אנחנו צוות מעולה.‬
‫מתחילים.‬
‫נכון מאוד.‬
‫לא אוכל לפתוח אותו בלעדייך, אז אשתמש בדלת.‬
‫אין לי שום דעה או עצה בשבילך בעניין הזה.‬
‫כבר ברור שמשהו לא בסדר.‬
‫אכן.‬
‫- וויירד -‬
‫זה חמוד.‬
‫את חמודה.‬
‫אני מתגעגע לשנאה ביניכם.‬
‫היית אלוף בחבטות גולף עצלן‬
‫ובריסטה עצלן,‬
‫אבל שקלת פעם להיות סטודנט לאמנות עצלן?‬
‫אני לא טיפוס של לימודים.‬
‫כן, אבל מה אם...‬
‫אלכסה כאן.‬
‫שלום, בריסטה מקומית.‬
‫שלום, לקוחה שאיני יכולה לשרת.‬
‫זה הסימן שלי. פעמיים קפה, בבקשה.‬
‫בסדר.‬
‫עכשיו הבנתי את שאלת האמנות.‬
‫בגלל הקטע של "לא לעזור לאלכסה",‬
‫את מלאה בעצות עד להתפקע.‬
‫וזה מסביר גם למה את רוצה שנתלבש תואם,‬
‫ולמה את מנסה לסיים לי...‬ ‫-משפטים! הצלחתי.‬
‫בבקשה, ספנסר.‬
‫אני לא משתתף במשחק, בסדר?‬
‫אני רק נראה עסוק עד ההפסקה שלי. בסדר.‬
‫אתה מבין מה הן עושות?‬
‫כשקייטי הסבירה, חשבתי שזה נשמע קצת...‬
‫מטורף לגמרי.‬
‫לדעתי זו תוכנית טובה.‬
‫זה לא מטורף לגמרי.‬
‫אנחנו בודקות איך נראים החיים בנפרד.‬
‫בנפרד.‬ ‫-וכדי להוכיח את מה שידוע לנו.‬
‫שזה יהיה אסון בממדים אדירים.‬
‫אני ממש מחכה לערב הקולנוע.‬
‫אני יודעת. יהיה נורא.‬
‫לדעתי זו תוכנית ממש טובה.‬
‫קייטי, שלחת לי הודעה‬ ‫שאת עוזבת עוד חודשיים.‬
‫שאלה זריזה.‬
‫עברו חודשיים? כי אני לא רואה שאת עובדת.‬
‫אז... עוזבת בעוד חודשיים, מה?‬
‫אני מניח שזה תקף גם לגביי.‬
‫לא, רק לא השיחה על "להישאר ביחד או לא".‬
‫ודווקא כשאני לא יכולה לעזור לה.‬
‫אני שמח שהשיחה בינינו נגמרה טוב.‬
‫הראשונה או השנייה, כשהחרבת עוגה?‬
‫כל אחת מהן.‬
‫שתיהן הסתיימו בלהישאר ביחד.‬
‫חכה רגע, אני רוצה לשמוע.‬
‫הם התרחקו.‬
‫ואני לא יכולה לעזור.‬
‫אתה יודע, כשהגעת לכאן בהתחלה, עם ה...‬
‫החיוך הזחוח, הגישה המחוצפת‬ ‫ומשמעת העבודה הבינונית שלך...‬
‫כן, הבנתי את הרעיון.‬
‫פשוט...‬
‫עזרת לי להבין‬
‫שכללים, מחברות ומבנה קבוע‬
‫חשובים פחות‬ ‫מלא לקחת דברים ברצינות רבה מדי.‬
‫כמו מערכת יחסים‬
‫שהתחילה חודשים ספורים‬ ‫לפני שאת נוסעת למכללה.‬
‫למה למדת ממני כל כך הרבה?‬
‫לפחות יש לנו עד סוף...‬
‫הקיץ! הצלחתי שוב.‬
‫היא מחייכת. אני חושב שזה הלך בסדר,‬
‫ולא היה צורך שתעזרי.‬
‫כן, אני מניחה.‬
‫אבל הם ביחד בזכותי,‬
‫אז אני בעצם הסיבה שזה הלך טוב.‬
‫אני עד כדי כך טובה.‬ ‫-כן.‬
‫טוב, אני שמח שדיברנו על זה.‬
‫ובלי שום עזרה מאלכסה.‬
‫כן, אני מניחה.‬
‫לא, לא.‬
‫כישלון מוחלט. אני אומרת לך...‬
‫כשהיא ואני בנפרד, כל מה שאני נוגעת בו‬
‫נהפך לערימת זבל מהבילה.‬
‫היי, מה בשבילכם?‬
‫יופי. שתינו הבאנו סלסה.‬
‫זה מה שקורה כשאנחנו לא עושות דברים ביחד.‬
‫יותר מדי סלסה.‬ ‫-כן.‬
‫יש הרבה צ'יפס בפנים.‬
‫אני הולך לשבת.‬
‫והבראוניז שלי יצאו סיוט.‬ ‫לא היית שם להזכיר לי‬
‫להוסיף אגוזים.‬
‫מטען של אגוזים.‬
‫זו רק תחילתו של לילה מחריד.‬
‫אף אחד לא ייהנה.‬ ‫-כן.‬
‫מת על הבראוניז, קייטי.‬
‫ג'ו אוהב הכול.‬
‫תודה שארגתן ערב נחמד כל כך.‬
‫ערב סביר.‬
‫ערב נוראי.‬
‫עוד משהו.‬
‫אם נתקעים עם גפרור אחד בלבד,‬ ‫אפשר לפצל אותו לשניים,‬
‫ומקבלים שני גפרורים.‬
‫תודה.‬
‫הפופקורן מעולה.‬
‫כמעט כמו הזמנה אמיתית,‬
‫ולא רק "היי, אפשר לשאול‬ ‫את מכונת הפופקורן שלך?"‬
‫בריאן, חשבתי שההזמנה בגוף השאלה.‬
‫ברור שאני רוצה שהשותף העסקי שלי‬
‫יבוא לערב הקולנוע‬ ‫שבתי מקיימת כדי להודות למשפחתה.‬
‫ידעת שאני גדול מספיק לסרט מפחיד?‬
‫מה זאת אומרת מפחיד?‬
‫חשבתי שזה סרט למשפחות.‬
‫כמו כששומעים מה הכלב חושב.‬
‫אני מת על סרטים כאלה.‬
‫גם אני.‬
‫מתברר שכלבים אוהבים לשבת‬ ‫במכונית פתוחה עם דניס קווייד בדיוק כמוני.‬
‫אני מת על דניס קווייד.‬
‫בסדר, אז הסרט הערב הוא‬
‫סרט האימה המצמרר,‬
‫"האימה".‬
‫בסדר. לא צחקת, זה באמת מפחיד.‬
‫אז, תיהנו מערב הקולנוע,‬
‫אם אתם יכולים.‬
‫כי זה יהיה אסון.‬
‫אסון!‬
‫קייטי ואני בדרך כלל מטפלות במסך ביחד.‬
‫כישלון מוחלט, חבר'ה. אני מצטערת.‬ ‫ערב הקולנוע נגמר ו...‬
‫אני כל כך שמח שזה לא...‬
‫סרט לילדים קטנים.‬
‫זה אדיר.‬
‫סליחה. הסרט...‬
‫קצת יותר מפחיד משחשבתי.‬
‫דוגמה נוספת לערב הקולנוע הגרוע הזה.‬
‫היי, יש נמלים על הבראוניז!‬
‫עכשיו צריך כיבוד חדש.‬
‫הלילה הזה אסו...‬
‫כן.‬
‫אני אעזור.‬
‫כי אני רוצה לעזור, לא כי אני מפחד.‬
‫צריך רק סרט מפחיד כדי לגרום לך לעבוד?‬
‫אבל אל תספרי לקייטי.‬
‫טוב, אני שמחה שנחלצתם מהטיפשות‬
‫והודיתם ברגשות שלכם.‬
‫כן, כשקייטי כמעט חטפה התקף חרדה,‬ ‫הדברים באמת השתנו.‬
‫חבל שלא נחלצתי מהטיפשות קודם.‬
‫רגע, לקייטי היה התקף חרדה נוסף?‬
‫לא מזמן. חשבתי שידעת.‬
‫היא נבהלה?‬
‫כן, אבל...‬
‫קייטי די קשוחה.‬
‫כן, נכון.‬
‫יש נמלים בכל מקום.‬
‫הערב נהפך לבלגן גדול.‬
‫איידן סיפר לי שכמעט חטפת התקף חרדה נוסף.‬
‫רגע, זה לא משהו ששתי לא-חברות מדברות עליו.‬
‫ספנסר, שמעתי שקייטי כמעט חטפה‬ ‫התקף חרדה לפני כמה חודשים.‬
‫לא נעים לי שלא הייתי שם איתה.‬
‫כדור מסובב.‬
‫איידן...‬ ‫-אני לא עושה את זה.‬
‫אתה כן עושה. איידן...‬
‫לא סיפרתי לאלכסה,‬
‫כי איך מספרים למישהי שנלחמה בסרטן‬
‫שחיי היומיום הרגילים הפילו אותך?‬
‫למה קייטי חושבת ככה?‬
‫כי לא חשוב כמה זמן עבר מאז שאלכסה החלימה,‬
‫זה אף פעם לא נשכח.‬
‫אין פלא שהיא לא התקשרה בחזרה לרופא.‬
‫זה עדיין מפחיד.‬ ‫-היא חזרה אליו.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫אני לא יודע מתי עליי לדבר.‬
‫פשוט תפסיק.‬
‫מתברר שד"ר ברטווייסר שמע‬ ‫שאני מסיימת תיכון.‬
‫הוא התקשר לברך.‬
‫אבל...‬
‫את צודקת.‬
‫זה עדיין מפחיד.‬
‫אבל עשית את זה.‬
‫אני כל כך גאה בך.‬
‫כן...‬
‫גם אני גאה בך.‬
‫המתזים התחילו לפעול.‬
‫אני מת על מתזים.‬
‫שכחתי לכבות את השעון.‬
‫רציתי להזכיר לך ולא יכולתי.‬
‫מבוי סתום.‬
‫ערב הקולנוע היה כישלון חרוץ.‬
‫לא מבחינתי.‬
‫הסרט המפחיד סידר לי‬ ‫את העניין עם הדביבונים.‬
‫שמענו את המתזים וברחנו.‬
‫ואיש לא נרטב.‬ ‫-כן.‬
‫חוץ מהבחור הזה.‬
‫קוראים לי בריאן,‬
‫ואני לא בורח.‬
‫לילה טוב.‬
‫חיסלתי את כל הנמלים.‬
‫אגב נמלים...‬ ‫-קדימה.‬
‫"צ'אפ-סטיק" מרגיע את הגירוד מנשיכת נמלה.‬
‫ואם יהיה לך תקר פתאום...‬ ‫-אבא.‬
‫מה הסיפור?‬
‫טוב, תעזבי למכללה בעוד כמה חודשים.‬
‫אני רוצה שתהיי בטוחה.‬
‫מפני נמלים?‬
‫בחייך, אבא.‬
‫זה בטח יישמע מטופש, אבל...‬
‫התפקיד של אבא כולל תחושה מובנית‬
‫שאתה חייב...‬
‫להגן על הילדים שלך.‬
‫כן, וכך עשית.‬
‫לא תמיד.‬
‫לא כשהיית בת 14.‬
‫אבא...‬
‫שמעתי את הרופא אומר...‬
‫שיש לך סרטן,‬
‫ולא יכולתי להגן עליך.‬
‫לא ידעתי שככה הרגשת.‬
‫כשאני פחדתי נורא,‬
‫אתה היית ממש חזק.‬
‫וזה כל מה שהייתי זקוקה לו מאבא שלי.‬
‫בואי לכאן.‬
‫לא הייתי צריך לדאוג לך.‬
‫את יכולה להתמודד עם הכול.‬
‫תודה.‬
‫ודרך אגב, אני...‬
‫אני יודעת מה לעשות אם...‬
‫יהיה לי תקר בגלגל.‬
‫מה?‬
‫אתקשר לאבא שלי.‬
‫אני עדיין לא יכולה לעזור.‬
‫היי.‬
‫בחיי.‬
‫אז...‬
‫לא היה שום דבר טוב בלהיפרד.‬
‫ממש...‬
‫שום דבר טוב.‬
‫בדקת אימייל?‬
‫כן.‬
‫הגיע משהו מניו יורק.‬
‫תפתחי.‬
‫כן, בסדר.‬
‫התקבלת.‬
‫אז את חייבת ללמוד שם.‬
‫לא נהיה יחד.‬
‫אני יודעת.‬
‫וזה בסדר...‬
‫כי זה מרגיש נכון.‬
‫- חודשיים לאחר מכן... -‬
‫היי.‬
‫אז, אני...‬
‫עובדת "וויירד" לשעבר באופן רשמי.‬
‫ואני יודעת שאסור לקחת סינרים הביתה,‬
‫אך רציתי לכבס אותו.‬
‫רצית את הרגע הדרמטי שבלהחזיר אותו.‬
‫כן.‬
‫ולהיפרד באופן אישי.‬
‫טוב, בהצלחה.‬
‫אם מתחילים להתעורר רגשות, אני מסתלק.‬
‫יופי, עכשיו אני צריך לסגור.‬
‫תסתדר כאן בלעדיי?‬
‫את רצינית? קודמתי לעוזר מנהל.‬
‫אני צריך כסף ללימודי אמנות.‬
‫כן. בחורה מעצבנת אחת לימדה אותי‬
‫שאם עובדים קשה, דברים טובים קורים‬
‫ובלה, בלה, בלה.‬
‫אני נערת ה"בלה, בלה, בלה" המעצבנת שלך.‬
‫אז...‬
‫ניו יורק מחר.‬
‫את תהיי מעולה.‬
‫ואם תילחצי,‬
‫תתקשרי אליי, טוב?‬
‫אני אתגעגע אליך.‬ ‫-כן, גם אני.‬
‫אפשר לקבל לאטה?‬
‫אנחנו סגורים, סו.‬ ‫-בחייך, בבקשה.‬
‫הכול ארוז כמעט.‬
‫יום לפני הזמן.‬
‫האטת אותי. סליחה.‬
‫התרגשת לפחות כשכתבת‬ ‫"אלכסה מעונות" על הארגז?‬
‫לא. אני קרובה לקו הסיום‬
‫ודבר לא ישבור אותי.‬
‫יופי. עוד לא סגרת את הארגז הזה.‬
‫לא, אני מצטערת.‬
‫יש לי שיטה. זה לדברים חשובים.‬
‫אלכסה, זה הקלסר הרפואי שלך?‬
‫כן.‬
‫את...‬
‫את לוקחת אותו איתך?‬
‫כן. למקרה שאצטרך לגשת לרופא בקמפוס,‬
‫ואז יהיה לי תיעוד של הסרטן.‬
‫אימא, אל תבכי.‬
‫אני אהיה בסדר.‬
‫אני יודעת.‬
‫בגלל זה אני בוכה.‬
‫אני כל כך גאה בך.‬
‫עשית דרך כל כך ארוכה.‬
‫לא הייתי מצליחה בלעדייך.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫גם אני אוהבת אותך.‬
‫העיפו אותי מהדירה שלי.‬
‫חשבתי שהכיור שלנו הוא טוחן אשפה,‬
‫אבל הוא רק כיור.‬
‫אז ניסיתי לחלץ את קציץ הבשר מצינור הניקוז,‬
‫מים בכל מקום. אבל בקיצור,‬
‫אני גר כאן עכשיו‬ ‫וחייב לבעל הבית שלי לשעבר כיור חדש.‬
‫בוא לכאן. נשברתי בסוף.‬
‫חלק מהדמעות האלה שלך.‬
‫היא נשברה סוף סוף.‬
‫כן, בגדול.‬
‫למה המזוודות של לוקאס כאן?‬
‫אז... חשבתי שהכיור הוא טוחן אשפה...‬
‫כן. לא עכשיו, בן.‬
‫בנית לי שולחן לכיבוד.‬
‫יש לי בהזמנה אישית רק עזרים אורתופדיים.‬
‫אני יודע שהארגזים היו נחמדים,‬
‫אבל את ראויה לטוב ביותר.‬
‫טוב, מזל שיש לי אותו כבר.‬
‫שולחן חדש!‬
‫ג'ו בנה אותו בשבילנו.‬
‫יש לי בהזמנה אישית רק פלטה לשיניים.‬
‫בדיוק מה שאמרתי על העזרים האורתופדיים שלי.‬
‫מוכנה?‬
‫כן. החמוד הזה תומך ברגליים.‬
‫הגבר שלי מבין בשולחנות.‬
‫אני לא מאמינה שמחר תהיי בניו יורק.‬
‫תודה...‬
‫על שדחפת אותי במגלשת המים.‬
‫אני כל כך גאה בך.‬
‫יש שולחן במקום שהארגזים עמדו בו.‬
‫כן. ג'ו בנה אותו.‬
‫יש לי בהזמנה אישית‬ ‫רק את הגזיבו של לורי ודייב.‬
‫פלטה.‬ ‫-אורתופדיה.‬
‫אתגעגע אליכם, מוזרים מתוקים שכמוכם.‬
‫מוכנה?‬ ‫-כן.‬
‫את?‬ ‫-לא.‬
‫גם אני לא.‬
‫לבוש ליום הראשון?‬
‫הדבר הכחול.‬ ‫-עם הנוצצים והדברים ההם?‬
‫אני רק רוצה להגיד...‬ ‫-את לא חייבת.‬
‫בואי נעבור על התוכנית.‬
‫נסמס כל בוקר וכל ערב.‬
‫"פייסטיים" בשישי, לפני הסופ"ש.‬
‫ובראשון נדבר על הסופ"ש.‬
‫ובמקרה חירום, אמוג'י אזעקה.‬
‫ואחריו צלצול כמו פעם.‬
‫אני רק רוצה להגיד...‬ ‫-את לא חייבת.‬
‫זוכרת את הסוודר שלי שאת אוהבת?‬
‫כן, ההוא שאת מתקמצנת להשאיל לי?‬
‫הגנבתי אותו למזוודה שלך.‬
‫טוב, אנחנו מגוחכות.‬
‫למה?‬ ‫-תראי כשתפתחי את המזוודה שלך.‬
‫תסמסי לי ברגע שתגיעי ליו-אן-סי.‬
‫אסמס לך ברגע שאתרחק מכביש הגישה.‬
‫אני רק רוצה שתדעי שאני אוהבת אותך.‬
‫כמעט שכחתי.‬
‫הכנתי לנו רשימת שירים.‬
‫ככה, אם לא נוכל ליצור קשר משום מה,‬
‫נוכל להשמיע אותה ולהיות ביחד.‬
‫מה יש בה?‬
‫את תראי.‬
‫"אם תמצאי את עצמך פעם‬
‫תקועה בלב ים‬
‫אשוט מסביב לעולם‬
‫כדי למצוא אותך‬
‫אם תמצאי את עצמך אבודה בחושך‬
‫בלי לראות דבר‬
‫אהיה האור‬
‫שינחה אותך‬
‫נגלה ממה אנחנו עשויים‬
‫כשנתבקש לעזור לחבר בצרה‬
‫את יכולה לסמוך עליי‬
‫כמו אחת, שתיים, שלוש‬
‫אהיה שם‬
‫וברור לי שכשאזדקק‬
‫אוכל לסמוך עלייך‬
‫כמו ארבע, שלוש, שתיים‬
‫ואת תהיי שם‬
‫כי זה מה שחברים‬
‫אמורים לעשות‬
‫כן"‬
‫- אלכסה וקייטי לנצח -‬
‫הם היו אמורים להגיע.‬
‫למה הסכמנו שספנסר יאסוף אותה?‬ ‫-מה ידוע עליו?‬
‫כן.‬ ‫-הנה הם!‬
‫היי! ברוכה הבאה הביתה!‬
‫היי!‬ ‫-היי!‬
‫מה קורה?‬ ‫-היי!‬
‫כמה טוב להיות בבית.‬
‫כמה טוב לראות אותך.‬
‫רגע.‬
‫היי, כולם.‬
‫היי!‬ ‫-ברוך הבא הביתה!‬
‫באמת, ספנס.‬ ‫-קדימה.‬
‫תראו מי חזרה.‬
‫קייטי!‬
‫היי.‬
‫אני מת על חופשת חג ההודיה.‬
‫כמה טוב לחזור.‬
‫לכי.‬
‫התגעגעתי לכולם!‬
‫הנה היא!‬ ‫-היי!‬
‫את לובשת...?‬ ‫-ואת...?‬
‫את שלך...‬ ‫-את שלך...‬
‫כן!‬ ‫-כן!‬
‫מה שלומך?‬
‫אלכסה האמיתית הרבה יותר טובה‬ ‫מאלכסה של "פייסטיים".‬
‫מסכימה.‬ ‫-בואי לכאן.‬
‫התגעגעתי אלייך.‬ ‫-גם אני אלייך.‬
‫טוב, איפה הפסקנו?‬
‫סיפרתי על הפרופ' המשוגע.‬
‫כן, זה שמביא לכיתה‬ ‫את חמוס התמיכה הנפשית שלו.‬
‫כן. אז הוא קיבל תפקיד בסרט ועזב‬
‫ולמורה החדש יש...‬ ‫-כשחליתי בסרטן,‬
‫האחות אמרה שאם אכתוב‬
‫על מה אני אסירת תודה,‬ ‫זה יעזור לי לחשוב חיובי.‬
‫ארבע שנים אחר כך,‬
‫אני אסירת תודה‬ ‫על יותר דברים משיכולתי לדמיין.‬
‫אבל בעיקר על האדם שהיה לצדי כל הזמן.‬
‫יש בעלי מזל שזכו בחבר טוב.‬
‫אני בת מזל יותר.‬
‫אני זכיתי בקייטי.‬
‫תרגום כתוביות: דנה סבן‬