‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫היי. איפה אלכסה?‬
‫תעמוד כאן ותסתכל לכביש.‬
‫על מה אני מסתכל...?‬
‫אין מצב. היא נוהגת.‬ ‫-כן, היא הוציאה רישיון.‬
‫היא חנתה.‬ ‫-היא יוצאת.‬
‫היא הולכת לעברנו.‬ ‫-חייבים להפסיק עם זה. כן.‬
‫היי, חבר'ה.‬
‫אני לא יודעת אם שמעתם,‬ ‫אבל נהגתי ל"וויירד"!‬
‫הגברת מסרה לי את רישיון הנהיגה ואמרה,‬
‫"תיזהרי שם".‬
‫כן, בהחלט.‬ ‫-כן, עצה טובה.‬
‫זה היום הכי טוב אי פעם.‬ ‫-כן.‬
‫רגע...‬
‫יש לך פרצוף של "אני שמח בשבילך,‬ ‫אבל משהו אחר מטריד אותי".‬
‫כן.‬
‫אימוני הכדורסל התחילו,‬
‫ולא קלטתי כמה רציתי לשחק.‬
‫בנבחרת המכללה?‬
‫שיחקתי בתיכון,‬
‫אבל לא בשנה האחרונה בגלל הטיפול.‬
‫תמיד קיוויתי לחזור לשחק במכללה.‬
‫אם אתה רוצה לשחק, תשחק.‬
‫תצטרף למבחני הקבלה.‬
‫כן. אני לא יודעת מה זה,‬ ‫אבל אני מסכימה. תעשה את זה.‬
‫הסיכויים נראים קלושים. לא יודע.‬
‫אתה כן יודע. אתה בריא עכשיו.‬
‫לך לאימון מחר ותראה להם כמה אתה טוב.‬
‫את צודקת. כך אעשה.‬
‫אם את קיבלת רישיון, בטח אצליח בזה.‬ ‫-כן!‬
‫מה זה אומר?‬
‫קיבלת רישיון.‬
‫כן.‬
‫רוצה לדבר...?‬ ‫-עובד חדש מגיע,‬
‫וברי רוצה שאלמד אותו.‬
‫ואני צריכה גם לכתוב חיבור‬ ‫על הישג כלשהו בשביל המלגה.‬
‫טוב, אז יש לי פתרון לשתי הבעיות שלך.‬
‫ההישג שלך הוא להיות עוזרת מנהל.‬
‫באמת עשיתי מהפכה‬ ‫באחסון פולי הקפה כאן, אז...‬
‫ומפני שאת עוזרת מנהל מוצלחת כל כך,‬
‫תהיי מעולה בלהכשיר איזה טירון.‬
‫כן. כן!‬
‫אם את קיבלת רישיון, אני בטח אצליח בזה.‬
‫כן.‬
‫רגע, מה קורה פה?‬
‫אופס, ההפסקה שלי נגמרה.‬
‫אתה.‬
‫אני.‬
‫כיסחת טחנת רוח לאחרונה?‬ ‫-"כיסחת טחנות רוח לאחרונה?"‬
‫יופי, פגשת את הבחור החדש.‬ ‫-לא.‬
‫כן.‬ ‫-לא.‬
‫טד ר '? שמי איידן.‬
‫תקבל סינר חדש כשתרוויח אותו.‬
‫טד ר 'היה אבא שלי.‬ ‫הוא היה גרוע, אז פיטרתי אותו.‬
‫לפני שאת מתחילה ללמד אותי, כדאי שתדעי‬
‫ששיטת התגמול עובדת טוב איתי.‬
‫ותדע אתה שלהיות "חמוד" לא יעבוד כאן.‬
‫בסדר? אני עוזרת המנהל,‬
‫וזה אומר שבארבע השעות הבאות,‬ ‫אתה כפוף לי, חבר.‬
‫הבנת?‬ ‫-הבנתי.‬
‫יופי.‬ ‫ -שאלה אחת.‬
‫את חושבת שאני חמוד?‬ ‫-תנקה את השולחנות.‬
‫אני חושב שקיבלתי תשובה.‬ ‫-"אני חושב שקיבלתי תשובה."‬
‫מפיות בגוון קליפת ביצה, לא לבן שבור.‬
‫אתה "הסעדה איכותית", מיילס.‬ ‫אני מצפה לאיכות.‬
‫טוב, אמתין, אבל זה לא משמח אותי.‬
‫אני מאושרת כשאני מתכננת מסיבות.‬
‫אוהב לראות אותך מאושרת.‬
‫אני קצת אינטנסיבית אולי,‬
‫אבל בריאן ביקש שאתכנן את יום הולדתו‬ ‫וזה חשוב.‬
‫זה בריאן, לא פופ-רה.‬
‫התלבטתי בין האפיפיור לאופרה וזה מה שיצא.‬
‫הוא יכול להיות פופ-רה.‬
‫אם הכול ילך טוב,‬
‫אהיה אולי שותפה בעסק של בריאן.‬
‫כן, אני עדיין כאן.‬
‫כי קליפת ביצה זה חם.‬
‫לבן שבור הוא סיוט קר.‬
‫לא אתן שהאורחים שלי‬ ‫ינגבו את פניהם בסיוטים.‬
‫היי.‬
‫תנחש מי כל כך אוהבת לנהוג‬
‫שהיא נסעה לחלון ההזמנות לא רעבה?‬
‫ממש רציתי צ'יפס. תודה.‬
‫בבקשה. אני כל היום עוזרת לאנשים.‬
‫נתתי לקייטי עצה,‬
‫שכנעתי את ספנסר לנסות להתקבל לכדורסל,‬
‫ועכשיו אני מאכילה את הרעבים.‬
‫אני כמו אימא תרזה,‬
‫אבל נוהגת.‬
‫לא, זאת לא "לורי הכועסת".‬
‫זו "לורי המוטרדת קצת".‬
‫תאמין לי שתדע כשתדבר עם "לורי הכועסת".‬
‫ילד יום ההולדת.‬
‫אלה הצילומים שלך למסיבה?‬
‫כן. איזה רעיון חכם לקישוטי השולחן.‬
‫טוב, אמרת לי לחשוב כמו הלקוח,‬
‫והייתה לי הרגשה שצילומים שלך ישמחו אותך.‬
‫נכון.‬
‫תכננת נפלא את המסיבה.‬
‫העונג כולו שלי. טוב, הכול מסודר,‬
‫ונשארו רק כמה דברים לסגור עם ההסעדה.‬
‫המסיבה מחר ואין לי זמן‬ ‫להפיל עלייך משהו חדש.‬
‫מעולה.‬
‫אבל לפני שהגעתי לכאן,‬ ‫החלטתי כן להזמין את המשפחה שלי.‬
‫כאילו, עוד חמישה אנשים?‬
‫21, כולל אחותי האיומה.‬
‫יודעת מה? בלעדיה. 20.‬
‫אז אתה מכפיל את כמות האורחים‬ ‫ערב לפני המסיבה.‬
‫במחשבה שנייה, כולל אחותי.‬
‫לעולם לא יניחו לי אם אזמין אותה ו...‬
‫אופס. סליחה.‬
‫בסדר.‬
‫מיילס, זאת לורי. יש לנו בעיה.‬
‫פעם ראשונה שנהגתי לחלון ההזמנות.‬
‫פחדתי שאשכח להעביר את ההילוך ל"חניה",‬
‫או שאפיל את הכסף,‬
‫אבל הייתי מקצוענית אמיתית.‬
‫קיבלת את זה ממני.‬
‫יש לי יד יציבה מאוד בחלונות הזמנות.‬
‫אז המסעדן התפטר‬
‫אחרי שסיפרתי לו על האורחים הנוספים.‬
‫וייתכן ששילחתי בו את "לורי הכועסת".‬
‫כן, זה מספיק.‬
‫מה אעשה? לא אצליח למצוא מסעדן עד מחר.‬
‫אולי תבשלי את?‬
‫רעיון נהדר.‬
‫ברור. אני לא יכולה שלא לעזור לאנשים היום.‬
‫אימא, את טבחית נהדרת ותכננת את התפריט.‬
‫נכון. כן. אולי אני יכולה.‬
‫ברור שאת יכולה. תראי את אלכסה.‬
‫היא קיבלה רישיון היום.‬ ‫-כן.‬
‫אם היא הצליחה, את יכולה הכול.‬
‫כן!‬ ‫-רגע.‬
‫לא כל כך בלתי נתפס שקיבלתי רישיון.‬
‫נכון?‬
‫טוב, להקציף חלב ב-76 מעלות.‬
‫הבנתי.‬ ‫-יופי.‬
‫לא.‬
‫הכנת קפה היא עניין מורכב,‬
‫ולמזלך, כשהתחלתי לעבוד כאן, יצרתי...‬
‫את המחברת.‬
‫הכנת...?‬ ‫-לא יהיו תגובות כרגע.‬
‫כעת אני מעבירה לך את הידע שלי,‬
‫כמו מתי להוסיף קורטוב קינמון‬ ‫או שפריץ שוקולד.‬
‫אני אוהבת לחשוב שזה...‬
‫המורשת שלי.‬
‫הכנת מחברת קפה שנייה.‬
‫זה באמת לא מדאיג.‬
‫זו מחברת לחיבור שלי.‬
‫היא כאן כדי שאכתוב רעיונות.‬
‫"להוסיף לחיבור, מאבק עם עובד בעייתי."‬
‫עובד בעייתי וחמוד.‬
‫כשאתה מגיש משקה ללקוחה,‬
‫שאל אם היא רוצה עוד משהו.‬
‫משלוח המשקה.‬ ‫-תודה.‬
‫רוצה עוד משהו?‬
‫הקפה הזה...‬ ‫-אני מצטערת.‬
‫תני לי...‬ ‫-לא.‬
‫אני באה לכאן כבר שנים‬ ‫ומעולם לא טעמתי לאטה מדהים כזה.‬
‫אני מרגישה שרואים אותי.‬
‫אוי, לעזאזל. הייתי אמור להגיד‬ ‫את הדבר שרצית שאגיד. סליחה.‬
‫אוי, לעזאזל.‬ ‫הייתי אמורה לנקות את השירותים,‬
‫אבל כרגע החלטתי שזה התפקיד שלך. סליחה.‬
‫סליחה?‬ ‫-תשתי את המשקה המושלם שלך, סו.‬
‫בסדר, זה בתנור.‬
‫אתחיל להכין את הפטיפורים, ודייב...‬
‫זה אותו גבעול סלרי שאתה פורס כבר חמש דקות?‬
‫אבל כמה מדויקות החתיכות?‬
‫שנאת את החרוז או את האיטיות?‬
‫אני חייבת לבחור אחד?‬
‫היי.‬ ‫-היי, איך הולך?‬
‫זקוקים לעזרה? אני צריכה הסחת דעת.‬
‫מבחן הכדורסל של ספנסר מלחיץ אותי.‬
‫נהדר. תעזרי לקצץ סלרי.‬
‫לא. אני לחוצה מדי.‬
‫אימא, אני רעב.‬
‫חומד, אני עסוקה. תצטרך לאכול מחר.‬
‫תסתכלו.‬
‫עכשיו אני גם מדויק וגם מהיר.‬
‫זה לא מתחרז, אבל... לעזאזל, האצבע שלי!‬
‫אוכל לרחם עליך מחר?‬ ‫-אין צורך.‬
‫אשתמש בכאב כמוטיבציה.‬
‫המון מוטיבציה.‬
‫לא...‬ ‫-לוקאס.‬
‫אתה חותך את הסלרי כל כך מהר.‬
‫והחתיכות כל כך מדויקות.‬
‫לפעמים, כשאני לא נרדם,‬ ‫אני צופה בסרטונים של שף יפני‬
‫בעל כישורי סכין מטורפים.‬
‫זה מרגיע אותי.‬
‫חומד, אני כל כך גאה בך.‬
‫זאת התגובה שלך?‬
‫כרגע כן.‬
‫תמשיך לקצוץ.‬
‫אז?‬
‫התקבלתי לנבחרת.‬ ‫-התקבלת!‬
‫הוא התקבל לנבחרת!‬
‫זה בסדר. זה בקושי מורגש.‬
‫למה לא ענית להודעות שלי?‬
‫רציתי לומר לך פנים אל פנים‬ ‫כדי לראות את התגובה שלך.‬
‫זה הפרצוף.‬
‫ספר לי הכול.‬
‫הלכתי, כמו שאמרת, סיפרתי על השנה האחרונה‬
‫ונתנו לי הזדמנות.‬
‫אני כל כך גאה בך.‬
‫הייתי ממש לחוץ,‬
‫אבל אחרי שעליתי למגרש, לא יכולתי לפספס.‬
‫וכשהתקבלתי, כולם הקיפו אותי והריעו.‬
‫חבל שלא הייתי שם.‬
‫האמת, מישהו צילם והעלה.‬
‫כן!‬ ‫-איזה יופי.‬
‫ויש יותר מ -5,000 לייקים.‬
‫רגע. כתוב, "נער הסרטן מתקבל לנבחרת".‬
‫זה...‬
‫איחוליי.‬ ‫-תודה.‬
‫טוב, אני צריך לספר להורים שלי.‬
‫סיפרת לי לפני שסיפרת להורים שלך?‬
‫אין להם פנים כאלה.‬
‫הפעם דפקתי את הבוהן.‬
‫זה בשלב שבו הכאב יתגבר עוד שתי שניות.‬
‫והנה זה בא.‬
‫מי הבחור הזה?‬
‫אותו בחור ששאלת עליו קודם.‬
‫רק בבגדים אחרים.‬
‫מה הוא מחזיק?‬ ‫-רק עוד שאלה אחת.‬
‫היי.‬ ‫-משקפיים מעניינים.‬
‫נגמרו להם המסגרות הגדולות?‬
‫שכחתי להזמין עדשות מגע בזמן.‬
‫סבתא שכחה אותם בביקור האחרון,‬
‫ולמזלי, היא לא זוכרת איפה השאירה אותם.‬
‫תראי, אני אימא.‬
‫אני אוהבת קפה ולהתנהג ברשעות לבן שלי.‬
‫זה באמת נשמע כמוני.‬ ‫-כן.‬
‫הבחור הזה הוא שוטר? והבחור הזה הוא כלב?‬
‫ג'ק, אתה צריך משקפיים!‬
‫יש לך כנראה אסטיגמטיזם, כמוני וסבתא.‬
‫לא!‬
‫זה אומר שהראייה שלך מטושטשת.‬
‫אוי, לא. זאת מחברת העבודה שלי.‬
‫אסור להוציא אותה מ"וויירד".‬
‫כן, אני קבעתי את זה.‬
‫אני אוהבת לחשוב‬ ‫שאנשים רואים בי מודל לחיקוי.‬
‫מבינים?‬
‫הבנתם את זה. שיהיה.‬
‫אוי, לא.‬ ‫-מה?‬
‫אוי, לא.‬
‫היי. יש לי רק שלוש שעות עד המסיבה‬
‫ושש שעות של בישול.‬ ‫את לא משתמשת בתנור, נכון?‬
‫אני משתדלת שלא.‬
‫טוב, הכנסתי לעשר דקות,‬
‫ובעוד 11 דקות תבואי לעזור לי עם הקרוסטיני?‬
‫יופי, תודה. ביי.‬
‫נשמע נהדר, לורי.‬
‫את יכולה לסמוך עליי‬ ‫ועל הבן המושלם שלי, ג'ק.‬
‫זה לא נשמע כמוני.‬
‫זה היום החופשי שלך.‬
‫את לא אמורה לחלץ מרשמלו מהדגנים?‬
‫לקחתי את המחברת הלא נכונה,‬ ‫אבל עכשיו אני כאן,‬
‫אז אשתה קפה ואעבוד על החיבור שלי.‬
‫אני אוהבת מרשמלו.‬
‫את יודעת, בתור חיבור אישי,‬
‫הוא לא אישי במיוחד. אין בו אותך.‬
‫קראת במחברת שלי? עברת את הגבול, חבר.‬
‫מה זאת אומרת, אין בו אותי?‬
‫כתבת על אחסון פולי קפה.‬
‫רק רגע, אל תשב.‬
‫ברי לא אוהב הפסקות עצמאיות.‬
‫אל תחליפי נושא.‬
‫בטח רצית לעבוד מסיבה אחרת.‬
‫רגע, אל תגידי לי.‬
‫את אוהבת לארגן גם שקיות סוכר.‬
‫-הייתי זקוקה לכסף.‬ ‫-משעמם.‬
‫סליחה שהעובדה שיש לי אם חד-הורית עובדת,‬
‫שהלכה ללמוד, ואם רציתי דברים מסוימים,‬
‫היה עליי למצוא דרך לשלם עליהם בעצמי,‬
‫משעממת אותך.‬
‫זה נקרא "יותר את" בחיבור שלך.‬
‫על לא דבר.‬
‫ברצינות?‬
‫הזהרתי אותך.‬
‫את יושבת שם ומסיחה את דעתו‬ ‫כשהוא אמור לעבוד, קייטי?‬
‫רגע, אני?‬ ‫-נו באמת!‬
‫כן, קייטי. אני מנסה לעבוד.‬
‫טוב, אז תעבוד על להכין לאלכסה לאטה.‬
‫אלכסה?‬ ‫-אני בסדר.‬
‫היא רוצה לאטה.‬
‫בסדר. טוב, ספנסר התקבל לקבוצת הכדורסל.‬
‫וואו, איזה יופי.‬
‫או... לא?‬
‫יש סרטון ברכה של הנבחרת,‬
‫והם קוראים לו "נער הסרטן".‬
‫אוי, לא.‬
‫ספנסר מבואס?‬
‫הוא לא התנהג ככה, אבל בטוח שכן.‬
‫הרעיון היה שהוא יתקבל לנבחרת‬
‫ועכשיו הסיפור הוא הסרטן.‬
‫אבל הוא משחק כדורסל, וזה מה שחשוב.‬
‫אמור להיות, אבל תאמיני לי,‬ ‫אני מכירה את ההרגשה.‬
‫בכל פעם שהוא יעלה למגרש,‬
‫כל סל שהוא יקלע, הסיפור יהיה הסרטן.‬
‫זה לא הוגן.‬
‫איך מתקדם החיבור?‬
‫לאטה אחד שלא רצית.‬
‫מעולה.‬
‫לאטה ארט.‬
‫אתה ממש אמן. זאת אומרת...‬
‫שיהיה.‬
‫בטח כל אחד יכול ליצור את מערכת השמש‬
‫בקצף של לאטה אחד.‬
‫אוי, לא, זה חור שחור. חור שחור.‬
‫כתוב לפזר על כולם קורטוב פפריקה.‬
‫אין מילה כזאת.‬
‫יש מילה כזאת.‬
‫זה החומר האדום.‬
‫וואו. נראה טוב.‬
‫יש סיכוי שממש נצליח.‬
‫דייב, אני רואה שיש לך עדיין את כל האצבעות.‬
‫לוקאס, זה נראה נפלא.‬
‫אחרי שצפיתי בסרטוני קיצוץ,‬
‫עברתי לקונדיטוריה שמקשטת עוגות.‬
‫היא ממש מוכשרת.‬
‫הריחות כל כך טובים.‬
‫אבל לא צריך לחשוש שאגנוב נגיסה.‬
‫זה חריף.‬
‫זה חריף. חריף מדי.‬
‫חריף? רגע, זה לא אמור להיות חריף.‬
‫מה שמת בזה?‬
‫החומר האדום הזה.‬
‫זה פלפל קאיין.‬
‫הפה שלי בוער!‬
‫נצטרך לעשות את כל זה שוב.‬
‫כמה פלפל קאיין שמת...? עכשיו זה בחתך!‬
‫לא. אתה לא רוצה לראות את זה.‬
‫זה הצליל שאני משמיעה על משהו דוחה.‬
‫היי.‬ ‫-איחוליי.‬
‫סיפרת להורים שלך?‬
‫כן, הם התרגשו נורא,‬
‫אבל כמו שחשבתי,‬ ‫אין להם את הפרצוף הזה.‬
‫והפרצוף הזה מרגיש‬ ‫שאיש לא מודע יותר לנוכחותו.‬
‫כן. כן.‬
‫אני לא מתכוון לנעוץ מבטים, אבל...‬
‫אתה "נער הסרטן מתקבל לנבחרת"?‬
‫כן, כנראה.‬
‫אני יכול לשבת?‬ ‫-האמת ש...‬
‫הילדים שלי הראו לי את הסרטון שלך.‬
‫וואו. איזו השראה.‬
‫תודה.‬ ‫-איזו השראה.‬
‫האמת שאני בסדר עכשיו.‬
‫אני שמח ובריא.‬ ‫-כן.‬
‫בבקשה, אל תבכה.‬
‫עבר עליך דבר עצום, גבר.‬
‫חכה שאספר לילדיי שפגשתי את "נער הסרטן".‬
‫טוב, הוא לא "נער הסרטן". קוראים לו ספנסר,‬
‫והוא התקבל לנבחרת כי הוא שחקן מעולה.‬
‫זה מה שהיה צריך להיות בסרטון.‬
‫סביר להניח שלא אספר לילדיי על זה.‬
‫אתה מאמין עליו?‬
‫זה בסדר. הוא שמח בשבילי.‬
‫אבל הוא כל הזמן קרא לך "נער הסרטן".‬ ‫זה לא מפריע לך?‬
‫תניחי לזה.‬ ‫-ברצינות?‬
‫אימא שלי צריכה שאעזור בארוחה. אני הולכת.‬
‫בסדר.‬
‫בסדר. אני יכול לעזור לך עם הפרצוף הזה.‬
‫תן לה קצת זמן להתקרר ואז תלך לדבר איתה.‬
‫היא תגיד לך שהיא בסדר אבל היא לא.‬
‫ובסופו של דבר היא תגיד לך מה היא חושבת.‬
‫זה פרצוף מורכב.‬
‫תודה. רגע, יש פרצופים נוספים‬ ‫שאני צריך להכיר?‬
‫כן.‬
‫אבל אין לנו מספיק זמן.‬
‫לא נכון!‬
‫ברי יהרוג אותו.‬
‫נקווה שלא. שמעתי שהקפה שלו מעולה.‬
‫בסדר, נסיים לארוז את אלה,‬
‫ואני אסע לאולם.‬
‫תודה לכולכם. אני אסירת תודה.‬
‫בחזרה לעבודה.‬
‫שניות יקרות מתבזבזות. שניות יקרות!‬
‫מה נשמע? תארוז קינוחים.‬
‫בטח.‬
‫היי.‬
‫היי. לא היית חייב לבוא.‬
‫הרגשתי שהיה מוזר קצת בינינו קודם.‬
‫לא. אנחנו בסדר.‬
‫בעדינות.‬
‫את בטוחה שהכול בסדר?‬ ‫-בטוחה.‬
‫למה הסרטון המטופש מפריע לך?‬
‫זה לא קשור לסרטון המטופש.‬
‫אני חייב להתערב.‬
‫זה מגן הפלפל שלי.‬
‫אם זה לא הסרטון, אז מה כן?‬
‫אני יודעת כמה אתה טוב. לכן זה לא הוגן.‬
‫במה יועיל לי לכעוס על זה?‬
‫אני לא כועסת.‬
‫את נראית כועסת.‬
‫בסדר, אני כועסת.‬
‫כן, היה לך סרטן, אבל אתה בריא עכשיו.‬
‫בריא מספיק כדי להתקבל לנבחרת המכללה,‬
‫להגיע לאימון ולהיות ממש טוב.‬
‫אבל תמיד חוזרים לסרטן.‬
‫אני יודע, וזה מבאס.‬
‫וכשאני נותן לזה, זה באמת מכעיס אותי. ממש.‬
‫אבל אני לא רוצה לכעוס.‬
‫זה קרה. אני לא יכול לשנות את זה.‬
‫יופי לך.‬
‫אבל אני כועסת ואני לא יכולה שלא.‬
‫בסדר.‬
‫אני יודע שזה יישמע מטורף, אבל...‬
‫כשאני מתחיל לכעוס,‬ ‫אני מנסה לחשוב על הדברים החיוביים.‬
‫דברים חיוביים?‬
‫אין שום דבר חיובי במה שעבר עלינו.‬
‫לולא הלכתי לבית החולים באותו יום שאובחנתי,‬
‫לא הייתי מכיר את החברה שלי.‬
‫היא בטח מיוחדת מאוד.‬
‫היא בסדר.‬
‫בסדר.‬
‫לולא הלכתי לפגישת המעקב שלי באותו יום,‬
‫לא הייתי מכירה את החבר שלי.‬
‫הוא נשמע מדהים.‬
‫הוא בסדר.‬
‫בסדר.‬
‫זה בריאן. "אני חולה. מבטל את המסיבה.‬
‫אשאר לבד ביום ההולדת שלי."‬
‫פרצוף עצוב, פרצוף עצוב...‬
‫זה נמשך עוד ועוד.‬
‫חבר'ה, תודה על כל העזרה,‬ ‫אבל נראה שזה היה לחינם.‬
‫לחינם?‬
‫לא בכל יום אני זוכה לאכול‬ ‫רגל טלה שמישהו ביטל.‬
‫נכון.‬
‫"לורי הכועסת" טובה.‬
‫אני כל כך שמח שבריאן חולה.‬
‫אני יודעת. הוא שינה את העיצוב.‬
‫כעוזרת מנהל, מותר לי לפטר אותו?‬
‫זה הכול. להיום.‬
‫מה? לא, ברצינות?‬
‫יש לו קסם אישי.‬
‫הוא כמוני רק קצת יותר צעיר.‬
‫אני לא מעריצה של איש מכם.‬
‫אתה יודע...‬
‫לא, לא, לא.‬
‫קראת במחברת הקפה שלי.‬ ‫-לא.‬
‫בגלל זה הצצת במחברת החיבור שלי קודם.‬
‫חשבת שזאת מחברת הקפה שלי.‬
‫כן? יש לך יותר מדי מחברות.‬
‫ואתה אוהב לקרוא בהן‬
‫בגלל העזרה שאתה זקוק לה ממני.‬
‫לעולם לא תשכחי לי.‬
‫לעולם. לעולם לא.‬
‫תפסיקי, בבקשה.‬
‫לעולם לא.‬ ‫-זה נוראי. תפסיקי.‬
‫לעולם לא!‬
‫הכול טעים בטירוף,‬
‫ומקוצץ כל כך טוב.‬
‫לחיי בריאן, על שחלה.‬
‫על לא דבר.‬
‫ותודה שלא נתתם לי‬ ‫להישאר לבד ביום ההולדת שלי.‬
‫לורי, ממש התעלית על עצמך.‬
‫זו לא עבודה של שכירה. זו עבודה של שותפה.‬
‫באמת?‬ ‫-היי!‬
‫תודה.‬
‫תזכיר לי לחבק אותך כשתרגיש יותר טוב.‬
‫אולי תזוז קצת לפינת הספה.‬
‫עוד קצת.‬
‫אני מתה על החיבור שלך.‬
‫חשבתי שתכתבי על העבודה ב"וויירד", אבל...‬
‫זה עלייך.‬
‫למה שינית?‬
‫יכול להיות שקיבלתי עצה טובה מאיזה אידיוט.‬
‫שכחתי מי.‬
‫אהבתי את הקטע על החברה הטובה.‬
‫מה? איפה?‬
‫כאן.‬ ‫-לא.‬
‫"חיי היו ריקים...."‬ ‫-לא...‬
‫"בלי אלכסה מנדוזה."‬ ‫-כן. רגע. תעשי שמירה.‬
‫שמור את המקור...‬
‫תרגום כתוביות: דנה סבן‬