‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- פארק בירד טאון -‬
‫היי.‬
‫היי, גלידה!‬
‫שלי!‬
‫לא!‬
‫האהדה נגמרה!‬
‫שוב מגניב להיות בריון!‬
‫היי, מ‬‫ציקים לי‬‫! היי!‬
‫לא!‬
‫כן, זו אני, טוקה!‬
‫חברה, גיבורה, מומחית חטיפים!‬
‫בטוחה בעצמה אך קלה להזדהות.‬
‫לובשת המכנסונים הקצרים!‬
‫טוקנית טיפשה!‬
‫זו הייתה הגלידה שלי, ואת עוד תשלמי על זה!‬
‫לקח לחיים, ילדון,‬
‫דבר לא שייך לאיש.‬
‫היי, אלה האופניים שלי!‬
‫טוקה!‬
‫ברטי!‬
‫- ברטי -‬
‫- שפית חובבת מקצועית -‬
‫- אוהבת לרצות אנשים -‬
‫- טרחנית -‬
‫אני מתגעגעת אלייך! אני שונאת שינויים!‬
‫הדירה כל כך שקטה בלעדייך, ונקייה!‬
‫אני יודעת! אני כזאת מטונפת.‬
‫אני מוסיפה הרבה פלפל לסביבה שלי.‬
‫אז מתי תבואי לקחת את החפצים שלך?‬
‫זה לא מעבר דירה רשמי‬ ‫עד שלקחת את ארגז החפצים האחרון שלך.‬
‫בטח, אבוא לקחת אותו אחר כך.‬
‫אני רק קונה פריטי עיצוב לדירה החדשה שלי.‬
‫טוקה, את שוב לוקחת זבל מהרחוב?‬
‫לא, אני רוכשת מוצרי צריכה בשכר העבודה שלי.‬
‫אין לך עבודה!‬
‫רק מפני שאין לי‬ ‫עבודה משרדית משעממת כמו שלך,‬
‫אין פירוש הדבר שאני לא שוחה בעבודות.‬
‫נוטריונית ניידת, מגדת עתידות,‬ ‫מדריכת תיירים לא מורשית, מטיילת עם כלבים,‬
‫מפקידת המחאות מהדודה העשירה שלי,‬ ‫נוטריונית ניידת שוב‬
‫ואוספת זבל עצמאית!‬
‫בכל אופן, אקפוץ אלינו...‬
‫כלומר, אלייך, בהמשך היום.‬
‫וואו, יהיה ממש מוזר לא להיות שותפות יותר.‬
‫כן! היו לנו זמנים יפים כל כך!‬
‫- צבע -‬
‫- טוקה + ברטי -‬
‫בחיי, עברנו כל כך הרבה!‬
‫זה סופו של עידן, טוקה!‬
‫כן, זה לא סיפור.‬ ‫אני בטוחה שעוד נגור יחד שוב מתישהו.‬
‫אני מקווה שלא.‬
‫כלומר, אני די מקווה‬ ‫שהמגורים עם החבר שלי יסתדרו.‬
‫- ספקל -‬
‫- אדריכל, חבר‬ ‫שוקיים רגישות ומכנסיים נוחים -‬
‫נחכה ונראה! להתראות!‬
‫טוקה בסדר? כי אני יכול לקחת‬ ‫את הארגז שלה אם היא צריכה...‬
‫לא, היא בסדר!‬
‫היא בטח שמחה שיש לה דירה משלה,‬ ‫ואף אחד לא הורס לה את הכיף.‬
‫טוב, עכשיו ששנינו גרים לבד,‬
‫אני יכול סוף סוף להשתחרר‬
‫ולהסתובב פה בישבן חשוף!‬
‫בום!‬‫ בום! בום!‬ ‫-לא!‬
‫למה כל מי שאני גרה איתו‬ ‫כל כך אוהב להסתובב בישבן חשוף?‬
‫ידעתי שלטוקה ולי יש חיבור משותף!‬
‫מה דעתך שאתלה פה את התמונה הזאת?‬
‫זו תמונה של הפנים שלך.‬
‫כן, היא משמחת אותי מאוד.‬ ‫אני חושב שאני נראה בה נאה.‬
‫לזה נועדו מראות.‬
‫בחייך, את שמת את החפצים שלך בכל מקום!‬
‫- של ברטי -‬
‫- של ספקל -‬
‫- של ברטי -‬
‫- של טוקה -‬
‫ובכן, החפצים שלי חמודים,‬ ‫והפנים שלי לא מופיעים עליהם.‬
‫מה נעשה?‬
‫אנחנו עוברים לגור יחד‬ ‫וכבר נמאס לך מהפרצוף שלי.‬
‫כן, אם זה לא יסתדר, תצטרך לעזוב את הדירה.‬
‫כן, ואם נעשה טעות כלשהי‬
‫סביר להניח שניפרד ולא נתראה שוב לעולם.‬
‫והחברים המשותפים שלנו ישנאו אותך‬ ‫ואף אחד אחר לא יאהב או יבין אותך...‬
‫ארגז!‬
‫״הבאתי שטויות אקראיות לדירה שלי‬
‫אני שמה דברים ארורים בחלל‬
‫אני צריכה למצוא מנורה לבסיס הזה‬
‫שברתי אגרטל באמצעות הפנים שלי בטעות‬
‫לא משנה מה אעשה כי אני גרה לבד...״‬
‫משעמם לי כל כך!‬
‫אין פה מי שיקשיב לשירים הנהדרים שלי‬ ‫ויספק לי חיזוק־וק חיובי בלתי פוסק.‬
‫היי, שכן מלמעלה! דאפר דוג!‬
‫רוצה לשמוע שיר מאולתר לגמרי?‬
‫ייתכן, אם תואילי קודם להאזין‬ ‫לעלילה הנוגה שלי.‬
‫איזו תוגה, הנרי יקירי!‬
‫ממש לא!‬
‫- מצטערים, סגור -‬
‫אני יודעת, אלך לבקר את ברטי.‬
‫בואו נראה, אנעל את נעלי ההליכה הטובות שלי.‬
‫כדאי לקחת מטרייה.‬ ‫אולי אאזין לפודקאסט בדרך.‬
‫טוב, אני מוכנה!‬
‫ברוכים הבאים ל״ברקפסט טוק״ עם בילי אגס.‬
‫הפרק של היום משודר בחסות ״אובלספייס״,‬
‫תהפכו כל רעיון ליפה ברשת,‬ ‫עם יותר מ־30 תבניות זהות.‬
‫״אובלספייס״.‬
‫יש לנו פרק נהדר היום. דיברנו...‬
‫אלוהים, את גרה רחוק כל כך ממני עכשיו!‬
‫אני מותשת כל כך!‬
‫את כזאת עצלנית!‬
‫אולי תיתני לי להתקין מוט כבאים בתקרה‬
‫כדי שאחליק מטה מתי שארצה?‬
‫אני די בטוחה שבעל הבית לא יסכים...‬ ‫-ספקל הוא אדריכל.‬
‫הוא בטח ישמח להתקין פה מוט גדול!‬
‫איפה הוא?‬ ‫-הוא פורק את כלי הרחצה שלו.‬
‫- מסכת מקור -‬
‫מחליק נוצות...‬
‫מסלסל נוצות? טוב.‬
‫כן.‬
‫לא!‬
‫אני בסדר!‬
‫מופינים נהדרים, שכנה!‬ ‫-תודה, שכנה!‬
‫היי! אנחנו יכולות לעשות כל מיני‬ ‫דברים של שכנים עכשיו!‬
‫אני יכולה לאסוף את הדואר‬ ‫ולהשקות את הקקטוס כשאת לא בעיר.‬
‫אוי, לא! הקקטוס שלי נפטר.‬
‫מה קרה? השקית יתר על המידה?‬
‫פריקטינה, מתוקה שלי,‬ ‫רק תגידי לי מה את צריכה. את צמאה?‬
‫זה עוזר?‬
‫ילדונת, השקית יתר על המידה.‬
‫אם יכולה לאהוב את בתה יתר על המידה?‬
‫כן, ואני ההוכחה לזה!‬
‫בכל אופן, אילו עוד ענייני שכנים‬ ‫אפשר לעשות?‬
‫- להאכיל חיות, לגנוב עיתון -‬
‫אני יכולה לשאול כוס סוכר!‬
‫שכנים שואלים כוסות סוכר כל הזמן.‬
‫אנחנו לא שכנות באופן רשמי‬ ‫עד שאקבל את הכ״ס הזאת.‬
‫כוס־סוכר!‬
‫טוב!‬
‫״ברטי-ארטי-ארטי מביאה סוכר לשכנה שלה‬
‫סוכר מתוק מובא על ידי ברטי החתיכה...״‬
‫אני אוהבת שאת ממציאה לי שירי נושא!‬
‫- הסוכר האורגני היוקרתי של ברטי -‬
‫- ספקל -‬
‫הסוכר של ספקל.‬
‫בבקשה, טוקה!‬
‫חמוד! תודה! טוב, נתראה, שכנה.‬
‫רגע, אולי תיקחי‬ ‫את הארגז האחרון שלך בדרך החוצה?‬
‫לא יכולה! ידיי מלאות!‬ ‫-טוב, הוא פשוט תופס פה מקום ו...‬
‫אלוהים! תירגעי עם הארגז!‬
‫אני אטפל בזה בסופו של דבר.‬
‫- טוקה -‬
‫- שחפים חתיכים, שרירים וחשבוניות -‬
‫זה ממש מפורט!‬
‫היי, ברטי!‬ ‫-לא הפורנו שלי! שונאת חתיכים!‬
‫ראית את קערת הסוכר שלי?‬ ‫שמתי אותה פה לפני שעה בערך.‬
‫השאלתי אותה לטוקה.‬
‫מה? נתת לה את הסוכר של סבתוש שלי?‬ ‫-סבתוש?‬
‫סבתא שלי, רובין. זו הייתה קערת הסוכר שלה.‬
‫היא במשפחה שלנו כבר דורות רבים.‬
‫אוי, לא.‬
‫וכשהיא נפטרה שמנו בה את האפר שלה.‬
‫למה?‬
‫ובכן, זו מסורת במשפחת רובין.‬
‫סבתוש רובין הייתה מתוקה,‬ ‫לכן ערבבנו אותה עם סוכר.‬
‫סבוש עורבב עם מרווה כי הוא היה חכם.‬
‫דודה שלי עורבבה עם פפריקה,‬ ‫אם את מבינה את כוונתי.‬
‫אני לא מבינה שום דבר מזה.‬
‫זה אומר שקערת הסוכר הייתה חשובה לי!‬
‫למה נתת אותה לטוקה?‬
‫היא ביקשה!‬
‫הרגשתי אשמה על שהכרחתי אותה לעבור דירה‬ ‫ורציתי לשמח אותה.‬
‫אז למה לא נתת לה את הסוכר שלך?‬
‫ובכן, הוא פשוט היה ממש יקר.‬
‫ביקשת ממני לעבור לגור פה,‬
‫ועכשיו, אני לא יכול לתלות את התמונות שלי,‬ ‫אין מקום לחפצים שלי‬
‫ונתת למישהי את סבתא שלי!‬
‫אני פשוט צריך להרגיש שגם אני גר פה, ברטי.‬
‫אלוהים, אתה צודק!‬ ‫הייתי חסרת התחשבות כל כך!‬
‫אני אתקן את זה, ספקל. תקפיא את התמונה פה.‬
‫טוב, אני לא מישהו שיוותר על הקפאה טובה.‬
‫אל תיפרד ממני!‬
‫טוקה!‬
‫אני צריכה את קערת הסוכר חזרה.‬ ‫היא של ספקל והיא יקרת ערך.‬
‫אלוהים, טוקה, ממש פישלתי.‬
‫הוא מאוכזב ממני בעדינות!‬
‫הו, לא! זה סוג האכזבה הגרוע ביותר‬
‫כי אי אפשר להתגונן,‬ ‫כך שבאמת מפנימים את האשמה.‬
‫אני יודעת!‬
‫זה לא היה קורה‬ ‫אם היינו נשארות שותפות לדירה.‬
‫טוקה, קערת הסוכר? תני אותה!‬ ‫-נתתי אותה לשכן.‬
‫מה? למה?‬ ‫-כי זה מה ששכנים עושים.‬
‫חוץ מזה, היה לסוכר טעם של אפר.‬
‫לא! למי נתת אותה?‬
‫רק השאלתי אותה לאשת הצמח שגרה מולי.‬
‫אלוהים, היא כזאת מגניבה.‬ ‫אני לא מאמינה שדיברת איתה.‬
‫כן, את יודעת, אני רק מנסה‬ ‫להיכנס לאווירת הקומה החמישית.‬
‫אתם בקומה הרביעית לא תבינו.‬
‫יו, דראקה, זו שוב אני,‬ ‫השכנה החדשה והאהובה שלך.‬
‫שלום, אני ברטי. ראיתי אותך בסביבה.‬
‫הסגנון שלך רדיקלי כל כך...‬
‫היי, תשמרי על קור רוח!‬ ‫-אני לא יכולה! אני רעבה לאישור שלה!‬
‫היי!‬
‫זוכרת שנתתי לך סוכר‬ ‫ורשרשת בעלים שלך באופן מסתורי?‬
‫זה היה רגע קטן ונחמד שחלקנו, לא?‬
‫זה לא סיפור, אבל מתברר‬ ‫שאנחנו צריכות את הסוכר הזה חזרה.‬
‫הוא עדיין אצלך?‬
‫נזכה לראות את הבית שלה!‬
‫- מדגנים -‬
‫ובכן...‬ ‫-הדירה שלך מגניבה, דראקה!‬
‫ייחודית מאוד.‬ ‫-טרופית.‬
‫טוב, אני אגיד את זה. יש לך יותר מדי צבים.‬
‫היי, את חושבת שהסוכר על אחד מהם?‬
‫כן, בואי נבדוק את הצבים האלה.‬
‫מי פה? דשן.‬
‫ירחון אופנה, כלים מלוכלכים.‬ ‫-בית זעיר?‬
‫מכתב אהבה!‬
‫הוא לצב אחר!‬
‫זה נהדר!‬
‫זה אבוד, טוקה!‬ ‫אני לא רואה את הסוכר בשום מקום.‬
‫כן, הסוכר. נכון.‬
‫ברטי, החלון פתוח! תראי!‬
‫אזעקת צב!‬ ‫-לרחוב!‬
‫תודה על האירוח.‬ ‫אולי נוכל לבלות יחד בהזדמ...‬
‫להתראות!‬
‫ספקל, כמעט השגתי את הסוכר שלך!‬ ‫חכה כמה דקות, אל תזרוק אותי!‬
‫בסדר!‬
‫זו עשויה להיות ההקפאה‬ ‫הטובה ביותר שלי עד כה.‬
‫שלום, בנות!‬ ‫-לא עכשיו, ברוס!‬
‫לא יכולות לדבר, אנחנו מנסות להשיג סוכר.‬
‫אולי תיתנו לי קצת סוכר?‬
‫ברוס, תוותר כבר!‬
‫לא אשכב איתך שוב לעולם!‬
‫זה היה רק משהו חד־פעמי שעשיתי פעמיים.‬
‫מה? שכבת עם ברוס?‬
‫הוא הסיבה העיקרית שאני פיכחת.‬
‫כשתחזרי לסורך, אני אחכה לך.‬
‫חולני...‬
‫באיזה כיוון הוא הלך?‬
‫אני יודעת!‬
‫ברטי, זה הצב המלוכלך הזה!‬
‫שלום, חבוב קטן.‬
‫רגע! זה הסוכר שלנו!‬
‫לקח לחיים, דבר לא שייך לאיש!‬
‫לעזאזל. כיף להגיד את זה, אבל קשה לשמוע.‬
‫בואי, טוקה! בואי נלך!‬
‫- סנדי פייפר, חיים עשירים -‬
‫- לא בסדרה, לא תראו אותה שוב -‬
‫- צעדת ההולכים האטיים, טיילת מדשדשת -‬
‫- לאט מספיק, תאטו את הקצב -‬
‫היי!‬
‫- רשתות פרפרים, רשתות דיג -‬
‫- רשתות טניס, ערמוניות, רשתות בריונים -‬
‫המאפייה של פייסטרי פיט!‬
‫פייסטרי פיט כזה מבריק.‬
‫ידעת שזכה ב״טייסטי נאם נאמס״ בשנה שעברה‬ ‫על שילוב בין סופגנייה לעוגה בחושה?‬
‫זה נקרא ״סופגבחושה״!‬ ‫-את דלוקה עליו.‬
‫ספקל צריך להיזהר.‬ ‫-אני לא! תשתקי!‬
‫את צריכה לטעום‬ ‫את ה״סופגבחושות״ המתוקות והפריכות האלה.‬
‫קדימה, בואי נלך!‬
‫- קנולי ציצים, נקניק מצויד -‬
‫תחזיר לנו את הסוכר שלנו, חתיכת נזלת‬ ‫חצי־רטובה חצי־יבשה וצמיגית לגמרי!‬
‫מה קורה פה?‬
‫פייסטרי פיט!‬
‫- מכין פרופיטרולים, בעל מאפייה -‬
‫למה אתן צועקות על האחיין שלי?‬
‫זה הסוכר שלנו! הפרחח גנב אותו מאיתנו.‬
‫האחיין שלי הוא מלאך גמור.‬
‫הוא אומר שמצא את זה על צב רחוב ציבורי.‬
‫נכון מאוד, דוד פיטי!‬
‫הילד הזה הוא ערמה מפונקת‬ ‫של פרצוף תחת מסוכר.‬
‫דוד!‬
‫ותתרחקו מהמאפייה שלי!‬
‫בסדר, אבל יכול להיות שאחזור לקנות פחזנית!‬
‫ספקל ישנא אותי!‬
‫זרע הטינה הראשון נטמן!‬
‫זו הפעם הראשונה שאני גרה עם חבר‬
‫וכבר הרסתי הכול לגמרי!‬
‫היי, אל תדאגי!‬
‫במקרה הגרוע ביותר,‬ ‫תיפרדו ואני אוכל לחזור לגור איתך!‬
‫אני לא רוצה בזה!‬ ‫אני רוצה לגור עם החבר שלי!‬
‫אם כך, זה באמת קבוע?‬
‫אני מקווה שכן.‬
‫למה את עושה לי את זה?‬
‫זה לא קשור אלייך!‬
‫הכול היה נהדר כשגרנו יחד!‬
‫אבל עכשיו זה,‬ ‫ ״טוקה, תפני מפה את ארגז החפצים שלך.‬
‫טוקה, תשיגי את צב הסוכר שלי!‬
‫טוקה, תמחקי את עצמך מהדירה‬ ‫שחלקנו במשך שש שנים‬
‫כדי שלא אצטרך להיזכר בך‬
‫בעודי חיה את החיים המושלמים שלי‬ ‫עם החבר שלי!״‬
‫מעולם לא אמרתי...‬
‫את מתמסדת עכשיו, עושה את השטויות האלה‬ ‫של תוכנית החיים הנורמלית,‬
‫ואז תתחתני ותלדי תינוקות‬ ‫ותערכי ארוחות ערב חגיגיות‬
‫שבהן תגישי דברים כמו קרוסטיני וברוסקטה.‬
‫ובכן, את לא עובדת עליי!‬
‫אלה סתם צנימים!‬ ‫-מה?‬
‫ואת לא רוצה לצאת להרפתקאות כיפיות יותר.‬ ‫את מעדיפה להישאר בבית ולהשתעמם.‬
‫אני לא רוצה להיות משעממת,‬
‫אני רוצה לדעת שהכול יהיה בסדר‬ ‫כדי שאוכל להירגע!‬
‫כרגע, אין דבר שהייתי מעדיפה לעשות‬ ‫מללכת הביתה, להתבטל, לצפות בטלוויזיה,‬
‫לאפות מגש קרואסונים...‬
‫קרואסונים.‬
‫זה המבט שיש לך כשעולה לך רעיון מטומטם...‬ ‫-יש לי רעיון מדהים!‬
‫בואי איתי!‬ ‫-לא!‬
‫היי, פייסטרי פלוץ!‬
‫- איכס שמח -‬
‫ברטי רוצה להזמין אותך‬ ‫לקרב אפיית קרואסונים!‬
‫לא! מה את עושה?‬
‫הוא מקצוען, אני לא טובה מספיק!‬
‫ברטי היא השפית הטובה ביותר בעולם‬ ‫והיא יכולה לכסח לך את הצורה.‬
‫אנחנו בריב גדול מאוד עכשיו‬ ‫אבל היא החברה הכי טובה שלי!‬
‫אני לא ממש מבין איך זה רלוונטי.‬
‫אם הקרואסונים של ברטי יהיו טובים משלך‬ ‫תחזיר לנו את הסוכר שלנו.‬
‫זה רעיון רע, טוקה!‬
‫טוב, קוד השפים קובע‬ ‫שאני לא יכול לסרב לאתגר בישול.‬
‫- קוד השפים, לקבל כל אתגר בישול -‬
‫אם כך, יהיה לנו טורניר קרואסונים!‬
‫אם תנצחי, תקבלי את קערת הסוכר,‬
‫ואם אני אנצח, תצטרכי לשמור על האחיין שלי.‬
‫תמות, צב!‬
‫אבל רישיון ההחייאה שלי פג תוקף!‬ ‫-אנחנו מסכימות לתנאים שלך.‬
‫- לאפות! -‬
‫- קמח -‬
‫זה... זה רק צריך להצטנן קצת.‬
‫כי זה צעד חיוני באפיית קרואסונים, כמובן.‬
‫״ברטי־ארטי־ארטי מרדדת ת'בצק‬
‫רסקי אותו, ברטי הקטנה,‬ ‫תזכי בקערת האפר חזרה...״‬
‫- המאפייה של פייסטרי פיט -‬
‫לא יכולת לבחור משהו פשוט יותר לתחרות הזאת?‬
‫את זו שאמרה ״קרואסונים״!‬
‫תקשיבי, אני מצטערת על מה שאמרתי.‬
‫אני באמת שמחה בשבילך ובשביל ספקל,‬ ‫ואת לא משעממת.‬
‫את מוזרה קטנה ומרהיבה.‬
‫כן? את יודעת, אף על פי שדברים משתנים,‬ ‫טוקה, את עדיין חברתי הטובה ביותר.‬
‫אני צריכה אותך!‬
‫ואת תמיד נותנת לי לאכול את החטיפים שלך!‬
‫מה קרה?‬
‫טוב, אני עדיין כועסת.‬
‫אף על פי שהתפייסנו עכשיו,‬ ‫אני עדיין מרגישה נסערת.‬
‫זה בסדר, חבובה. הנה, רוצה לחבוט בקצת בצק?‬
‫הנה! טוב יותר?‬
‫כן, תודה.‬
‫יותר מדי. תירגעי.‬
‫היא יצאה משליטה!‬
‫שמישהו יעצור את האישה הזאת. היא בהתקף זעם!‬
‫הם מוכנים!‬
‫- ברטי, פייסטרי פיט -‬
‫- שופטת -‬
‫בואו נראה. קרואסוני מאוד.‬
‫רגע, למה את שופטת בתחרות?‬
‫וואו! זה קרואסוני עוד יותר!‬
‫אם יורשה לי להגיד, הקרואסוני והטוב ביותר.‬
‫- הטוב ביותר -‬
‫זה מגוחך!‬
‫- מד קרואסונים -‬
‫- תחנת דלק, ארוחה במלונית -‬
‫- ככה־ככה, סביר -‬
‫- גן עדן, צרפתי -‬
‫באיזו מאפייה את עובדת?‬ ‫-אני לא עובדת במאפייה.‬
‫אם כך, במסעדה?‬ ‫-לא, אני עובדת בירחון.‬
‫ירחון אוכל גורמה! איזה?‬
‫זה סתם בית הוצאה לאור של ירחונים.‬
‫אני עוסקת בעיקר בעיבוד נתונים.‬
‫כן, כלבה! אישה מהרחוב ניצחה אותך!‬
‫תתמודד עם זה!‬
‫אני מבין.‬
‫הנה כרטיס הביקור שלי. תתקשרי אליי‬ ‫אם תרצי להתפטר מהעבודה המשרדית שלך‬
‫ולבוא לעבוד אצלי.‬
‫צריך לרסן את הטכניקה שלך‬ ‫אבל אני מת על התשוקה שלך.‬
‫את מחוננת בקרואסונים.‬
‫אל תאכלי את הכרטיס הזה.‬
‫הוא עשוי מאפיפית דקיקה מאוד עם דיו סוכר.‬
‫נדרשו לי עשר שנים ללמוד להכין את זה.‬
‫אחותי, אל תיתני לי‬ ‫לאכול את הכרטיס הזה, בסדר?‬
‫תודה?‬
‫ועכשיו, את יכולה לקחת את הסוכר שלך חזרה.‬
‫- ספקל -‬
‫הפתעה!‬
‫סבתוש שלי היא עוגה עכשיו?‬
‫צא מההקפאה!‬
‫נמלולים! אל תיגעי בי. אל תיגעי בי כרגע.‬
‫נמלולים! סבתא שלי היא עוגה עכשיו?‬
‫שנאפתה על ידי ממציא הסופגבחושות‬ ‫זוכה פרס ה״טייסטי נאם נאמס״.‬
‫והבאנו גם קרואסונים!‬
‫הם עשויים ממרכיבים רגילים, לא מאנשים מתים!‬
‫אלוהים.‬
‫ספקל, זה אתה?‬
‫סבתוש?‬
‫ספקל, ילד שלי! הנכד היקר לי מכול!‬
‫אלוהים, אני לא מאמין שזו את!‬
‫אני שמחה כל כך שנאפיתי לכדי עוגה‬
‫כדי שאוכל להיפרד ממך כראוי‬ ‫ולהגיד לך שאני גאה בך.‬
‫ועכשיו, ספקל, תאכל אותי, בבקשה.‬
‫מה?‬ ‫-תטרוף אותי, ילד מתוק!‬
‫אני לכודה בין עולמות החיים והמתים,‬
‫ואני צריכה שתאכל אותי‬ ‫כדי שנשמתי תוכל לנוח סוף סוף!‬
‫אני לא יכול!‬
‫תהיה ילד טוב ותאכל את סבתוש!‬
‫כן! תאכל את עוגת הרפאים!‬
‫אני מניח שאני יכול לטעום קצת‬ ‫אם זה מה שאת רוצה, סבתוש?‬
‫- תאכל את עוגת הרפאים -‬
‫אתה אוהב להיות אדריכל, ילדי המתוק?‬
‫זו עבודה מתגמלת. אני די טוב בזה.‬
‫אבל יש יותר בירוקרטיה משציפיתי.‬
‫תמיד היית מבריק.‬
‫סבתוש, האמת היא שאת טעימה מאוד.‬
‫זה הדבר הכי דוחה ומטריד שאי פעם ראיתי.‬
‫אפשר לקבל קצת?‬ ‫-טוקה!‬
‫ספקל! מדגדג להחליק בגרון שלך!‬
‫תירגעי, סבתוש.‬
‫ועכשיו, אתה מוכן לשתות ג'ין וסודה‬
‫כדי שאוכל לחגוג פה?‬
‫סבתוש, תהיי בשקט!‬
‫וואו. אם כך, הכול הסתדר בסוף, מה?‬
‫אלוהים, ספקל,‬ ‫אני מצטערת על שנתתי את הסוכר שלך.‬
‫אם אתה לא רוצה לגור איתי יותר, אני מבינה.‬
‫לא רוצה לגור איתך?‬ ‫ברור שאני רוצה לגור איתך!‬
‫באמת?‬ ‫-כן!‬
‫נכון שאת חוזרת הביתה מאוחר בלילה?‬ ‫-כן?‬
‫והכול נראה חם וצהוב כל כך בפנים,‬
‫והכול כחול כל כך בחוץ?‬
‫אני אוהב לחשוב על כך שמעתה והלאה‬
‫הכתם הצהוב הקטן הזה הוא שלנו,‬ ‫הבית החמים שלנו יחד.‬
‫זה די דביק, מה?‬
‫חבר'ה...‬
‫טוב, אלך כדי שתוכלו להיות מתקתקים.‬
‫אני מניחה שאפנה מפה את הארגז שלי סוף סוף‬
‫ואז אסיים לעבור דירה.‬ ‫-רעיון נהדר!‬
‫את יודעת, טוקה, אם את רוצה‬ ‫להשאיר פה את הארגז שלך, את יכולה.‬
‫באמת?‬ ‫-או שפשוט תיקחי אותו.‬
‫ברגע זה.‬ ‫-יש לנו מקום!‬
‫כך תוכלי פשוט לבוא‬ ‫בכל פעם שתצטרכי משהו ממנו.‬
‫כן?‬ ‫-בטח!‬
‫זה יהיה נהדר!‬
‫יש שם רק מברשת השיניים שלי,‬ ‫התרופות שאני נוטלת פעם ביום...‬
‫טוב, את לא צריכה להשאיר הכול...‬
‫כל התחתונים שלי, צעצועי המין שלי.‬ ‫-אולי פשוט תיקחי את הארגז?‬
‫זה יהיה נהדר!‬ ‫מזרק האפינפרין שלי, סוללות לגלאי עשן,‬
‫משאבת אופניים, פורנו ישן,‬ ‫פורנו חדש, מחבת, מברג...‬
‫טוב, חבר'ה, בואו נתחיל את המסיבה הזאת!‬
‫תרגום כתוביות: ענת שפירא‬