‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫מה את עושה, ילדונת?‬
‫יוצאת.‬
‫חשבתי שסיכמנו שכשאני מבשל, את אוכלת.‬
‫ואני חשבתי שסיכמנו‬ ‫להימנע ממשקאות מוגזים באמצע השבוע.‬
‫שימי את הצלחת שלך בכיור.‬ ‫-תודה.‬
‫היי, צ'דר.‬
‫אחזור עד חצות.‬
‫אל תעשי דברים רעים.‬ ‫-אני הולכת ללמוד.‬
‫בלי סמים.‬ ‫-אוהבת אותך, דוד פרנק.‬
‫חשבתי שאולי נקנה פור לוקוס קודם?‬
‫אולי כדאי שנהיה פיכחים.‬
‫כן.‬
‫נרגיש הכול עד הסוף.‬
‫את יודעת?‬
‫פעם חשבתי שלאבד את הבתולין זה כשבן נוגע בך‬
‫בפעם הראשונה.‬
‫כאילו, אפילו אם רק בזרוע.‬
‫אז אני איבדתי את הבתולין בגן,‬ ‫נשבעת באלוהים.‬
‫לא חייבים לעשות את זה אם את לא מוכנה.‬
‫גנבתי לאבא שלי את המפתחות‬
‫כדי לקחת ממך את הבתולין במיטת קינג סייז.‬
‫נפנק אותך קצת.‬
‫תבחרי איזו שאת רוצה.‬
‫אני אפזר את אלה.‬
‫את יודעת שאת יקרה לי, נכון?‬
‫בוא.‬
‫יש לך ריח ממש טוב.‬
‫תפסיק.‬
‫תפסיק!‬
‫שמישהו יעזור לי, בבקשה!‬
‫מישהו?‬
‫הצילו!‬
‫אני לא יודע מה קרה. בבקשה, תעזרו לי.‬
‫תישארי איתי, בבקשה.‬
‫היא לוקחת תרופות כלשהן?‬
‫בוקר טוב! אתה מאחר לעבודה.‬ ‫-אני ער.‬
‫כבר שבע וחצי.‬ ‫-שיט.‬
‫- ברוכה הבאה הביתה -‬
‫- קוטונווד‬ ‫אזור בי"ס ללא סמים -‬
‫נשבעת באללה, אף אחד לא שם לב בכלל שנעדרת!‬
‫מה?‬
‫מה קרה?‬
‫"מה קורה, פרנקנשטיין?‬
‫מזל שלא היו צריכים לחתוך לך גם את הציצים."‬
‫לעזאזל. תראו קצת כבוד.‬
‫הרגע היה לך התקף לב מאמצע שום מקום.‬
‫חתכו לך את הבפנ‬‫ים‬‫,‬ ‫הכניסו לך איברים של ילדה מתה...‬
‫היי, סשה.‬
‫סשה, את בסדר?‬
‫לא התכוונתי להעלות את כל החרא הזה, פשוט...‬
‫אני פשוט לא אוהבת שאנשים מציקים לך.‬
‫אפשר לשאול אותך משהו?‬
‫את... מרגישה שונה?‬
‫כאילו, את מרגישה שזה של מישהו אחר?‬
‫טוב, אל תעני.‬
‫אז אני אעמוד כאן עד שתצאי.‬
‫"קצב פסיכי‬
‫תני לי... תני לי קצב‬
‫אני במסלול וזה מתאים לי בול‬
‫תני לי, תני את זה‬
‫סשה מנסה לקנות פה חטיפים"‬
‫את יודעת...‬
‫כל עוד תישארי בתולה, הציצים שלך לא יגדלו.‬
‫זה נכון! ראית מה קרה לי בקיץ אחרי כיתה ז'.‬
‫כן, קיבלנו המבורגר חינם‬ ‫בכל פעם שלבשת חולצה צמודה.‬
‫ועוד איך.‬
‫יש לך רבע דולר?‬
‫לא.‬
‫אין לי.‬
‫ממש רציתי צ'יטוס חריף.‬
‫לא משנה.‬
‫ו...‬
‫זו לא אני.‬
‫אני מוכנה לאבד את הבתולין. הייתי מוכנה.‬
‫זה טי-ג'יי. הוא מתחמק ממני.‬
‫ובכל פעם שאני איתו,‬
‫הוא מתייחס אליי ממש... בזהירות.‬
‫סליחה. הכאבתי לך?‬
‫לא.‬
‫טוב.‬ ‫הבהלת אותי.‬
‫אל תפחד.‬
‫טוב.‬
‫בוא.‬ ‫רגע.‬
‫היי, אכפת לך?‬
‫חברה שלי בדיוק עברה ניתוח לב.‬
‫מה את עושה?‬
‫רואה?‬
‫קצת עשן לא ישבור את לבי, וגם לא אתה,‬
‫כשתיגע בי שוב.‬
‫על מה את מדברת?‬
‫על זה שעברו שלושה חודשים‬ ‫ואפילו לא נישקת אותי.‬
‫אני פשוט...‬
‫פרנק עושה ספירת מלאי ביום שני.‬
‫הוא לא יהיה כל הלילה.‬
‫את בטוחה שזה בסדר מבחינתך?‬
‫אז כנראה שיום שני‬ ‫יהפוך ליום האהוב עליי בשבוע.‬
‫אני חייב לזוז.‬
‫טי-ג'יי?‬ ‫-כן.‬
‫אולי כדאי שתעשה סיבוב ריצה כדי להתקרר.‬
‫על מה את מדברת?‬
‫אה.‬ ‫-כן.‬
‫- חיות ימיות -‬
‫היי, פאפר.‬
‫סשה, בואי רגע.‬
‫זה בן.‬
‫בן לפיבר.‬
‫הוא האבא של הבחורה ש...‬ ‫-תרמה את הלב שלך.‬
‫אוקיי.‬
‫קראו לה בקי.‬ ‫או רבקה, אבל...‬
‫היא שנאה שקוראים לה ככה,‬ ‫היא אמרה שזו נשמעת כמו האשמה.‬
‫וזו היא כשהייתה קטנה.‬
‫הלחיים שלה.‬
‫אני יודע.‬
‫הן נראות כמו אגסים, נכון?‬
‫תראי, נכון שיש‬ ‫כל מיני כללים נוקשים לגבי זה...‬
‫אבל לפעמים...‬
‫כללים קיימים כדי למנוע מאיתנו להרגיש‬ ‫בדיוק את מה שאנחנו צריכים להרגיש.‬
‫ואולי העובדה שנפגשנו כך...‬
‫פנים מול פנים...‬
‫זה מה שהיה אמור לקרות.‬
‫חשבתי שאולי...‬
‫אני לא יודע מה חשבתי.‬
‫אבל זה אומר משהו.‬
‫לראות אותך.‬
‫לפגוש את הבחורה עם הלב המדהים של בתנו.‬
‫בסדר. תודה.‬
‫סליחה.‬
‫היי.‬
‫אולי תרצו לבוא אלינו לארוחת ערב‬
‫בשבת הקרובה?‬
‫זה יהיה ממש חשוב לאשתי, ננסי.‬
‫לשנינו, בעצם.‬
‫נחשוב על זה, בסדר?‬
‫כן, בוודאי. הנה...‬
‫אתן לך כרטיס ביקור.‬
‫הכתובת שלנו בבית רשומה מאחור.‬
‫קריסטל ואלי.‬
‫תאמין לי,‬
‫לא יצא לי לגדול שם.‬
‫תודה שבאת, בן. אני מעריך את זה.‬
‫תודה, פרנק, שהסכמת לפגוש אותי.‬
‫זה היה...‬
‫מוזר, לא?‬
‫אני לא הולכת לבית שלו.‬
‫יש לך מושג איזו סדרת אירועים מוזרה קרתה‬
‫כדי שתקבלי את הלב הזה?‬
‫תוך ארבע שעות, היקום כולו‬
‫היה צריך לחבור יחד כדי להציל את חייך.‬
‫היי, סשה. היי.‬
‫בבקשה, פרנק.‬
‫כאילו שאין לי מספיק סיבות להרגיש אשמה.‬
‫זה מה שאת מרגישה?‬
‫ניסיתי לאבד את הבתולין...‬
‫בלילה שזה קרה.‬
‫ידעת את זה?‬
‫הלב שלי פעם כל כך מהר לפני כן,‬ ‫חשבתי שזה מההתרגשות,‬
‫או הד"ר פפר, או משהו נורמלי, אתה יודע.‬
‫אבל...‬
‫עכשיו אני צריכה להישאר כיתה...‬
‫לקחת כדורים למשך שארית חיי,‬ ‫כמו זקנה בת 60.‬
‫ואם הכול ילך לפי התכנון,‬ ‫כנראה שאמות בתולה.‬
‫אני רק רוצה שהכול יחזור לקדמותו.‬
‫כן.‬
‫אני אוהב אותך, סשה.‬
‫את יודעת את זה.‬
‫אבל אני חושב שהרכבת כבר עצרה בתחנה.‬
‫עזבה את התחנה.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫את יודעת למה התכוונתי.‬
‫אני רק אומר ש...‬
‫אולי אנחנו חייבים לו ארוחה.‬
‫רק תחשבי על זה, טוב?‬
‫טוב.‬
‫אני איכנס ואניח לך...‬
‫להמשיך.‬
‫- רוח האדמה -‬
‫- עיצובי קריסטל -‬
‫- טיולי קריסטל ואלי -‬
‫מסכה נגד אבק. דולר אחד.‬
‫תתעלמי.‬ ‫-זה רק דולר.‬
‫בבקשה.‬
‫את צריכה.‬
‫בבקשה, גברתי.‬
‫אני מוריד את זה מהמשכורת הבאה שלך,‬ ‫שיהיה ברור.‬
‫את לא רוצה את זה בתוכך.‬
‫את לא רוצה אותה בתוכך.‬
‫ז'קט או לא?‬
‫חולצת טי.‬
‫בז'קט אתה נראה עשיר מדי.‬
‫שיט, את צודקת.‬
‫תנמיך את החרא הזה ורד למטה.‬
‫את תהיי בסדר?‬
‫כן, בוא ניפטר מזה וזהו.‬
‫זה פאקינג בית גדול.‬
‫סשה! את לא יכולה לדבר ככה ליד האנשים האלה.‬
‫סליחה.‬
‫שיט. הוא באמת פאקינג גדול.‬ ‫-תהיה נחמד.‬
‫ברוכים הבאים.‬ ‫-היי!‬
‫מה שלומך, פרנק?‬ ‫-טוב.‬
‫הגעתם.‬ ‫-תוד‬‫ה על ההזמנה.‬
‫כן. היי, סשה, מה שלומך?‬ ‫-טוב.‬
‫שלום.‬
‫אני אימא של בקי.‬
‫ננסי, זה פרנק.‬ ‫-היי.‬
‫נעים להכיר.‬
‫וזו סשה.‬
‫תראו את אלה, הם בטח שוקלים חמישה ק"ג.‬ ‫-אני שמחה שבאת.‬
‫האמת ששבעה.‬
‫קיבלתי אותם ממישהו כשהייתי ביפן.‬ ‫חבר מברמודה.‬
‫פרנק?‬
‫מי רעב?‬
‫אני יכול לאכול.‬ ‫-קדימה.‬
‫בת כמה היית כשעברת לקוטונווד?‬
‫אני לא בטוחה.‬
‫שנתיים?‬
‫כן, שנתיים, שנתיים וחצי.‬
‫היא הצמיחה שיניים כמו ארנב מזוין.‬
‫האוכל הזה מדהים.‬
‫ומה עם ביה"ס?‬
‫יש לך פעילויות אקסטרה-קוריקולריות?‬
‫איזה מין פעילויות?‬
‫אקסטרה-קוריקולריות, כמו ספורט,‬
‫מועדונים אחרי הלימודים,‬ ‫מועצת התלמידים, כאלה.‬
‫אני רוקדת לפעמים, סתם בחדר שלי.‬
‫והייתי עוזרת לידיד שלי, טי-ג'יי,‬ ‫להתאמן בריצה.‬
‫גם בקי הייתה רצה.‬
‫היינו יוצאות לרוץ יחד כל בוקר.‬
‫החלק הכי טוב ביום שלי.‬
‫היא הייתה רצה למרחקים ארוכים, ואת?‬
‫רק רצנו כמה פעמים מסביב לבלוק.‬
‫בערך שמונה פעמים,‬ ‫כי זה יוצא בערך שלושה ק"מ. אז...‬
‫מרחק בינוני.‬
‫מרחק בינוני?‬
‫היא מצחיקה.‬
‫אז...‬
‫מה השיעורים האהובים עלייך?‬ ‫יש לך ציונים טובים?‬
‫רוצה ‬‫לראות גם את תעודת הלידה שלה?‬ ‫אל תשתלט על השיחה, אליוט.‬
‫בחייך, המסכנה לא הצליחה לאכול‬ ‫בתנאי החקירה האינטנסיביים האלה.‬
‫ואני לא משתלט על כלום. אני מביע אמפתיה.‬
‫אני משלם 500 דולר לשבוע‬‫ למטפל‬ ‫שמלמד אותי להיות בנאדם.‬
‫לעזאזל, ילד, תפסיק עם זה.‬
‫אפשר להרים כוסית?‬
‫בטח.‬
‫אני אפילו לא מתאר מה כולכם עוברים.‬ ‫אני רק רוצה שתדעו שהבת שלכם...‬
‫היא עדיין כאן.‬
‫היא הצילה את חייה של סשה.‬
‫זה משהו שלעולם לא אוכל לגמול לכם עליו.‬
‫אני חושב שאני מדבר גם בשם סשה,‬
‫כשאני אומר ש...‬
‫נעשה כל שביכולתנו‬
‫כדי להנציח את זכרה.‬
‫תודה לשניכם.‬
‫ואמן. כלומר לחיים.‬
‫לחיים.‬ ‫-לחיים.‬
‫זה היה מאוד מרגש.‬
‫מה? אסור לי להתרגש?‬
‫רוצים לראות משהו מגניב?‬
‫חשבתי שתיהנו מהנוף של סופת החול.‬
‫זה הגיע משום מקום.‬
‫שמי אריזונה ההפכפכים, לא?‬ ‫-כן.‬
‫יין?‬ ‫-כן.‬
‫פרנק...‬
‫מה שאמרת על הנצחת זכרה של בקי...‬
‫זה כאילו שקראת את מחשבותיי.‬
‫אתם מכירים את תיכון קריסטל ואלי?‬
‫קוטונווד תמיד מכסחים אותם בכדורסל.‬ ‫-כן.‬
‫אנחנו לא ממש טובים בענפי ספורט פופולריים.‬
‫אבל...‬
‫אנחנו טובים בשליחת ילדים לקולג',‬
‫שזה בהחלט לא זול.‬
‫ולכן אני וננסי מעניקים מלגה בשמה של בקי.‬
‫כך מה שקרה לה לא יהיה לחינם.‬
‫שכר לימוד מלא וכל ההוצאות.‬
‫בכל מקרה, חשבנו שסשה תהיה מעוניינת.‬
‫הוא מתכוון ש...‬
‫אנחנו רוצים להציע את המלגה לסשה.‬
‫ולה בלבד.‬ ‫-וואו.‬
‫זה תלוי בך לחלוטין. אם את לא רוצה,‬
‫אם את לא רוצה ללמוד...‬ ‫-בטח שהיא רוצה.‬
‫זה אחד מהמוסדות המובילים במדינה.‬
‫זה לא קצת רחוק?‬ ‫-תוכלי לנסוע באוטובוס.‬
‫יש עוד כמה "ילדים בסיכוי"‬ ‫שמגיעים בתחבורה ציבורית.‬
‫מה?‬
‫בטח יש מישהו אחר. אני לא טובה בלימודים.‬
‫ציונים זה לא בשבילי.‬
‫היא סתם מצטנעת. המורים שלה גרועים.‬
‫"אזהרת סופת חול. הימנעו מנסיעות."‬
‫נראה שתהיה לנו מסיבת פיג'מות.‬
‫זה מעפן, אני יודע.‬
‫אבל יש לנו חדר אורחים מעולה, אני מבטיח.‬
‫אתה מדמיין אותי לומדת שם?‬
‫כן, האמת שכן.‬
‫תהיי הראשונה במשפחה שתלך לאוניברסיטה.‬
‫מי אמר שאני רוצה ללכת לאוניברסיטה?‬ ‫-אני.‬
‫טוב, לי ולאיבון יש תוכניות אחרות.‬
‫איזה תוכניות אחרות?‬
‫המכון לבניית ציפורניים. זה שבמכבסה.‬
‫מני-מט?‬
‫לא חשבתי שאת רצינית בקשר לזה.‬
‫היינו רציניות.‬
‫גם אתה לא למדת בקולג', ויצאת בסדר.‬
‫אני רוצה שתהיי יותר מבסדר.‬
‫וכך גם אימא שלך.‬
‫אני לא הולכת לביה"ס המטופש הזה‬
‫והאנשים האלה לא יצילו אותי.‬ ‫-שבי, עכשיו.‬
‫היינו קרובים לאבד את קורת הגג שלנו‬ ‫יותר פעמים ממה ש...‬
‫יותר פעמים ממה שסיפרתי לך. זה בטוח.‬
‫את ואיבון,‬ ‫יש לכן חלום על מכון לבניית ציפורניים...‬
‫זה בסדר.‬
‫אבל את תיקחי את המלגה הזו ותלמדי משהו.‬
‫ואולי החלום הזה יהפוך למציאות.‬
‫אני יודע שזה יישמע מטורף...‬
‫אבל אני חושב שיום אחד נסתכל אחורה ונבין‬
‫שהתקף הלב הזה‬
‫היה הדבר הכי טוב שקרה לך בחיים.‬
‫- ג'יין רוברטס‬ ‫המציאות "הלא ידועה" -‬
‫אתה לא תגיד לי איך אני מרגישה.‬
‫אלה דגני בוקר?‬
‫גם את לא נרדמת?‬
‫הקערות בארון.‬
‫היי, תראה.‬
‫קעקוע.‬
‫בבקשה.‬
‫לכסות את סימני המחטים שלך.‬
‫מה קרה ללב שלך?‬
‫הוא עצר.‬
‫בגיל 17?‬
‫יש לי נשמה עתיקה, מה לעשות?‬
‫אקו-וירוס שלא ניתן לגילוי.‬
‫אולי תפסיק לצלוב אותי כמו ההורים שלך?‬
‫זה יהיה נחמד אם תהיה מישהי כמוך ‬ ‫בקריסטל ואלי.‬
‫- שיהיה לך קיץ נפלא -‬
‫מסכן קטן...‬
‫מה קרה לזנב שלך?‬
‫בקי?‬
‫היי. אין צורך לעשות את זה.‬ ‫אני אקח אותה לרחיצת מכוניות.‬
‫תודה שנתתם לנו לישון פה.‬
‫מתי שתרצו.‬
‫סשה.‬
‫את רוצה לומר משהו?‬
‫תודה על האירוח.‬
‫היה נחמד לפגוש את כולכם.‬ ‫אם תרצו דגים אקזוטיים,‬
‫אני הכתובת.‬
‫תודה.‬
‫היה כיף להכיר אותך, סשה.‬
‫גם אתכם.‬
‫- דגים, אקווריומים, ברכות נוי -‬
‫אני אומרת לך שמצאתי מצלמה מוחבאת‬ ‫בחדר של הבחורה הזו ואתה שותק.‬
‫אבל לא לאכול בשר זה דפוק?‬
‫לא משנה.‬
‫את יודעת שלבנים‬ ‫אוהבים לרגל אחרי ה"עוזרים".‬
‫היו לי חלומות הזויים.‬
‫אני יודעת שזה נשמע מטורף,‬ ‫אבל הכול נראה נורא מוכר.‬
‫כאילו שהייתי שם כבר.‬
‫תראי, עברת הרבה, טוב?‬
‫את עדיין אותה הנערה שהתאהבתי בה.‬ ‫-כן?‬
‫וזה הדבר היחיד שחשוב.‬ ‫-אולי.‬
‫כן, זו את! אני יכול לוודא!‬
‫תראי, אותו הדבר.‬
‫נעשה עוד בדיקה בפעם אחרת!‬
‫למה לחכות?‬
‫פרנק יחזור מהעבודה רק עוד שעתיים.‬
‫באמת?‬
‫טוב.‬
‫אתה דביל.‬
‫שיט. אני עומד לגמור.‬
‫שיט.‬
‫פאק.‬
‫אימא שלי הייתה רוצה שאעשה את זה‬‫, לדעתך‬‫?‬
‫כן.‬
‫כלומר...‬
‫אנחנו מאוהבים, לא?‬
‫לא את זה, טיפש.‬
‫אני מדברת על המלגה.‬
‫אימא שלי רצתה.‬
‫היא הייתה זו שדחפה אותי ללמוד בקוטונווד.‬
‫קבוצת הריצה בבי"ס של השמורה הייתה גרועה.‬
‫לא תתגעגע אליי?‬
‫בטח שכן.‬
‫אבל גם אתגאה בך ממש.‬
‫בחורה כמוך...‬
‫שמראה לכל הכלבות העשירות האלה מי הבוסית.‬
‫בטח גם תשיגי גראס יותר טוב. ‬
‫היי, צ'דר.‬
‫התגעגעתי אליך, חמוד.‬
‫הלו?‬
‫גב' לפיבר?‬
‫היי, סשה.‬
‫שוב תודה על האירוח אתמול.‬
‫אני רוצה לקבל את המלגה.‬
‫אלה חדשות נפלאות.‬
‫כן, גם אנחנו מתרגשים.‬
‫נדאג שאליוט יגיע‬ ‫כדי לעשות לך היכרות ביום שני.‬
‫רגע.‬
‫יום שני, כאילו מחר?‬
‫כן, מחר יום שני.‬
‫טוב.‬
‫ביי, חמודה.‬
‫ידעתי שהיא תיקח אותה.‬
‫ידעתי.‬
‫כאילו,‬
‫זה ישנה לה את החיים.‬
‫אני כל כך שמחה.‬
‫נכון?‬
‫בקי הייתה מתגאה.‬
‫- אמיצי קריסטל ואלי -‬
‫הרשי לי ‬‫שמקבל את פנייך‬‫ ‬‫ב‬‫תיכון קריסטל ואלי.‬
‫אני המאמן ג'ונס.‬
‫מאמן, כמו ספורט?‬
‫לא, אני לא מאמן פוטבול או הוקי‬ ‫או דברים בסגנון.‬
‫אני מאמן לחיים.‬
‫כן, זה גורם גם לי לרצות להקיא קצת.‬
‫אם זה עוזר, תקראי לי ג'ונס.‬
‫אולי מר ג'ונס?‬
‫אולד סקול. אהבתי.‬
‫פה בפנים...‬
‫תמצאי את המערכת שלך,‬
‫וגם בגדי ספורט, כרטיס לארוחות ומחשב נייד.‬
‫הולי שיט.‬
‫צריך להחזיר את זה?‬
‫לא.‬
‫הלפטופ שלך.‬
‫הכול כלול במלגה הנדיבה מאוד‬
‫של משפחת לפיבר.‬
‫שיט. מצטערת.‬
‫ז‬‫ה בסדר.‬ ‫חבל שחא הגשתי מועמדות למילגה גם.‬
‫מה שמביא אותנו לשלב השני‬ ‫בתהליך הכניסה שלך.‬
‫תיכנסי.‬
‫זו השותפה שלך לתקופת המעבר, מרני.‬
‫היא תראה לך כל מה שצריך‬ ‫בזמן שתשתלבי בנוחות בקריסטל ואלי.‬
‫מה קורה?‬
‫בקי הייתה חברה טובה שלי, אז...‬
‫זה כבוד גדול להכיר‬ ‫את מי שמקבלת את המלגה שלה.‬
‫מגניב.‬ ‫-בואי נתחיל.‬
‫שני ההורים שלי למדו כאן.‬
‫אני יודעת הכול על המקום הזה.‬
‫מכסים לפני שנכנסים.‬
‫קונדומים בחינם? מעולה.‬
‫כן. כולם פה ממש סבבה בקשר להכול.‬
‫מכסים לפני שנכנסים.‬
‫פתחתי עצומה כדי שיורידו את זה, אגב.‬
‫זה חדר האוכל שלנו.‬
‫קיבלת כבר כרטיס לארוחות?‬
‫ללא הגבלה!‬
‫יפה!‬
‫אז אני יכולה לקחת מה שבא לי?‬
‫זה עובד?‬
‫זה חדר המנוחה שלנו.‬
‫תרגישי חופשיה לבוא לפה‬ ‫אם תרגישי לחוצה, מוצפת,‬
‫או אם חס וחלילה תיתקלי בטריגר.‬
‫אוקיי.‬
‫אולם הספורט בהמשך. שם מתאמנים,‬ ‫עושים שיעורי התעמלות וכולי.‬
‫א‬‫ני מכירה אולמות ספורט.‬
‫בקוטונווד אולי לא היה חדר מנוחה,‬ ‫אבל היה אולם ספורט.‬
‫את מצחיקה.‬
‫בקי הייתה מחבבת אותך.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫והיית מחבבת אותה גם. כולם אהבו אותה.‬
‫חיפשתי ע‬‫ליה ‬‫ברשת.‬
‫אבל לא מצאתי הרבה.‬
‫אני אפילו לא יודעת איך היא מתה.‬
‫בכל הכתבות כתוב "תאונה טרגית".‬
‫התחשמלה.‬
‫במקלחת.‬
‫היא תמיד הייתה מקשיבה לרדיו ישן‬ ‫בזמן שהייתה מתכוננת.‬
‫אימא שלה נתנה לה אותו. וינטג' ממש.‬
‫וערב אחד הרדיו נפל למקלחת.‬
‫ו...‬
‫פאק.‬
‫בואי, נלך לשיעור הראשון.‬
‫הלכנו למות. היינו כזה, אחותי, זה...‬
‫אה, טוב, הבנתי.‬
‫את חושבת על ערב התשוקה עם טי-ג'יי.‬
‫נראה לך שלא שמתי לב שלא לבשת ג'ינס היום?‬
‫הזין הגדול שלו הרעיד אותך?‬ ‫-לא.‬
‫כאילו, כן, אבל...‬ ‫-כן.‬
‫זה לא...‬
‫דיברתי עם אחת מהחברות של בקי‬ ‫בביה"ס היום, ו...‬
‫כן?‬ ‫-היא סיפרה לי איך היא מתה.‬
‫כאילו, ידעתי שהיא מתה, מן הסתם, אבל...‬
‫לא יודעת.‬ ‫כששמעתי את זה זה נהיה אמיתי יותר.‬
‫ועכשיו זה לא יוצא לי מהראש.‬
‫איך היא מתה?‬
‫התחשמלה...‬
‫במקלחת.‬
‫את בטוחה?‬
‫זה מה שהיא אמרה.‬
‫למה?‬
‫כאילו...‬
‫אי אפשר לתרום איברים אם מתחשמלים.‬
‫מי אמר?‬ ‫-ספרים.‬
‫היית מאושפזת הרבה זמן‬
‫וחקרתי כמה שיכולתי על השתלות, ו...‬
‫בהתחשמלות, הכול...‬
‫נשרף, כן?‬
‫אז אני יוצאת הדופן פה, או מה?‬
‫היי, אני רק...‬
‫תשכחי שאמרתי משהו.‬ ‫בטח הייתי מסטולה כשקראתי את זה.‬
‫את רעבה? יש לי גבינה בבית.‬
‫אפשר להכין צ'יפס עם גבינה.‬
‫כן. עם כל הצ'יטוס שהבאת מביה"ס.‬
‫בחייך.‬
‫בואי.‬
‫זה יהיה מעולה.‬