Hur underligt försynen verkar i en mans liv.
Alla åren på den här öde ön utan hopp om räddning.
Jag lever och drunknade inte som mina skeppskamrater gjorde.
Jag är Robinson Crusoe.
Var jag än tittar, ser jag för mitt inre paradiset jag förlorat.
Min tillflykt är minnen av ett liv-
-som tycks för evigt en bleknad dröm.
Den här dagen är jag förberedd.
Jag har aldrig gett upp världen och jag tror försynen-
- inte har gett upp mig heller.
Ett skepp.
En engelsk flagga. - Dundee, kom!
Hej!
Välkommen till paradiset. Gör er hemmastadda.
- Vad är det där? - Judy, vi har hittat dig en make.
- En skeppsbruten med samma chans som ni. - Säger du skeppsbruten?
- Tänk om han känner till guldet? - Hej! Här!
Jag är obeväpnad!
Säsong 1 Episod 1-2 - Rum and Gunpowder -
SSG - SweSUB Group © taureane www.SweSUB.nu
Jag är obeväpnad!
Slösa inte på krutet. Fånga honom.
- Vi fångar honom! - Ni andra stannar här.
- Vi har en slug en här. - Jag har en död en här.
Vi kan inte bara lämna det, eller?
Titta, han har gjort märken så han vet var fällorna är.
Se upp, om du ser såna märken.
Ett, två, tre, fyra, fem, sex.
Fast i helvetet lite till.
Där är man om man hindras att vara nära den man älskar.
Fredag undrar vem som bygger fällor och springer till stranden utan vapen?
- Visste du att jag var där? - Jag gissade från fyrarna.
Då undrar Crusoe varför inte Fredag kom tidigare?
- Jag hade roligt åt idiotshowen. - Sköt du med pil eller kvickhet?
- En säng, en pil. - Jag vet, prickskytteläggning
Säger han med måltavleläggning.
- Hallå! Pratar nån engelska? - Jag är engelsman.
- Varför svär du på spanska? - 6 år under däck på en spansk gallion.
Finns inte mycket annat att göra.
Jag var inget hot, ändå sköt du på mig. Varför?
Jag tänker inte säga nåt.
- Det dÃ¤r ser smÃ¤rtsamt ut - Det Ã¤r det.
Men inte dÃ♪dligt. Jag drar ut den.
Jag pratar och berättar allt.
Det finns conquistadorguld på ön. Vi har en karta.
- Lynch trodde ni var ute efter den. - Vem är Lynch? Er ledare?
- Vi har ingen ledare. - Två män döda, en sårad.
Och han är kvar på stranden.
- Det låter som en ledare för mig. - Var är ert skepp?
Inget skepp, bara slupen vi kom med.
Tack.
- Oturligt nog... - Behöver Fredag sin pil.
Fredag kan behöva en rock.
Den här herrn, behöver tyvärr inte längre en rock.
Varför pratar han så där? Fredag behöver det här, säger det här.
- Jag kan inte säga hans namn. - Du borde prygla honom.
Jag hittade honom på en fredag. Tänkte lära upp honom till tjänare.
- Du kan inte bli vän med en vilde. - Den vilden kan göra sig förstådd-
-på 12 olika språk. På 6 månader lärde han sig mitt.
Jag läste "Det förlorade paradiset" och nu reciterar han den för mig.
- Så han kan inte läsa själv? - Nej.
Vildar.
Med två män döda så har ni plats på båten nu.
- Du har ett tjockt skinn. - Jag måste till England för mina barn.
Inte med den här besättningen. När guldet är uppe går ingen säker.
- Dragna knivar och vänd inte ryggen åt. - Jag vill inte ha ert guld.
Förklara det för spanska avskummet. Du överlever inte första natten.
Då gör jag så här.
Ingen blandar sig i ert uppdrag.
Gör en sak för mig. När ni återvänder till fastlandet-
-säg åt nån att här finns en ö, och på den finns en man som-
-desperat vill komma hem till de sina.
Vill du göra det för mig?
- Det är inte för mycket begärt. - Ingen har visat mig respekt på 20 år.
Jag, som försökte skjuta dig.
Jag älskar en bra historia.
Jag behöver en man som känner till trakten.
Rätt häftiga pistoler kapten Lynch har.
- Han kanske inte kan skjuta rakt. - Spring, så får vi snart veta.
- Har ni nåt att säga, så dela med er. - Vad gör ni i de här farvattnen?
- Kapare under St George flagg. - De är pirater.
- Vi föredrar "förmögna herrar." - Utan skepp?
Tack var en liten svacka från kustbevakningens kanoner.
- Som vi är här för att avhjälpa. - Skynda på, röj här.
Min dam och herrar, mr Robinson Crusoe-
-kallar den här ön för fängelse.
- Du visar oss var vi önskar vara. - Jag vet inte...var ni önskar vara.
Vi har en karta. - Ta upp.
- Vem har gjort det här? - Ta en titt bara.
Ingen idé. Jag kan inte hjälpa er.
Visa vad som händer om han inte hjälper.
- Visst, kom igen, pojke. - Stanna!
Det var som sjutton.
Ser ut som han stack.
Hur klarar sig vildar? Kan de simma?
Det där hade jag inte tänkt mig.
Har du förstått poängen?
Vi tar och tittar på kartan.
Ser ni, det finns inte många landmärken.
- Ja, morfar. - Jag sa ju det.
Gamlingens förstånd försvann. Han gjorde aldrig klart den.
Det finns en flod, men inga berg. Jag vet inte vad det här är.
Det är mitt födelsemärke.
Vad sägs om det skrivna?
- "Från de dräptas klippor." - "Från de kyssande klipporna."
"Till den högsta toppen och från örnens öga-
-till det djupaste djupa." - Vad betyder det?
Jag har ingen aning.
Vi fortsätter.
Jag föreslår att du tar oss dit vi önskar gå.
Ju fortare vi får vad vi vill, desto fortare är vi borta.
Jag lovar inga mirakel. Det finns en hel del av ön-
-som jag inte sett. - Glöm att försöka lämna oss.
Inte med den här besättningen.
Det finns värre saker än isolering.
Förstår du?
- Vad finns i tunnorna? - Krut, om vi måste spränga ut skatten.
- Ser tungt ut. - Ja. Skeppet som tog dig hit-
-så var är vraket? - Det finns inget kvar att plundra.
- Vad synd. - Vad händer med mig sen?
- Vi hittar nåt att visa uppskattning. - Ta mig till en vänlig hamn?
- Kanske. - Glöm det. Lämna mig bara ifred.
Det är det minsta vi kan göra, vi försöker göra så lite vi kan.
- Så, vart tar du oss? - Till några klippor jag känner till.
- De liksom kysses. - Ledsen för din vilde.
Du får skaffa en annan.
- Berätta om kartan. - Min far gjorde den.
- Var är han? - Död.
- Han var tjuv och pirat. - Du låter stolt över det.
Han gjorde inget annat att vara stolt över. Din var nog en hederlig man.
Och är fortfarande, om han lever.
Far, om du lever eller är död så är du aldrig långt bort från mig.
Du måste vara modig nu, unge Robin.
- Ja, fader. - Som jag också måste vara.
Visst har vi haft många lyckliga dagar?
När en olycklig dag kommer, vad säger jag alltid då?
- Vi måste ta styrka från bättre tider. - Det är riktigt.
Varför är mr Blackthorn här?
Han har varit en god vän till oss.
Idag kommer jag att behöva en.
Du har alltid mig.
Ja, Robin.
Jag kommer alltid ha dig.
- Har du varit in? - Nej, inte än.
James, Robin bör stanna här ute.
Till de händelser som ledde fram till mina omständigheter på ön.
Så började det den dagen.
Kyssande klippor. Vad tror du?
- Vad gör vi nu? - "Från kyssande klippor-
-till högsta toppen."
Vilket är högsta berget på ön?
Det måste vara högsta berget som vi kan se härifrån.
Rätta mig om jag har fel-
-men det skulle vara den där.
Titta inte på mig, jag skrev det inte.
Spring efter honom, latmaskar!
Jag skulle vara mer försiktig. Du skulle se vilka skador de kan göra.
Du har nog det.
- Snälla, kan vi...prata om det här? - Vad finns det att prata om?
- Jag varnade dig att inte springa. - Ge honom ett svärd.
- Få mig inte att slåss mot en kvinna. - Ge henne ett kok stryk.
Jag ser det som en tjänst.
- Vi ser svärdet som unga herrars vapen. - Och vi slåss inte som unga herrar.
- Om du tar dig förbi Judy... - Så låter du mig gå?
100 meters start med extra andel för den som fångar dig. Och det blir jag.
Nej, ska vi stoppa det här?
- Jag trodde det var en sportslig chans. - Om han inte tar sig förbi mig-
-är extra andelen min. Kan du slå den ur min hand?
Kan du?
Kom igen, Judy.
Kom igen.
Ta det lugnt, Judy.
Man överbord.
- Vad var det där för? - Hjälp mig aldrig.
Du borde tacka honom. Hon skulle ha dödat dig.
- Nej, jag tror inte det. - Guld eller inte guld.
När du ser det ansiktet på henne, så är det dödens ansikte du ser.
Jag har sett dödens ansikte. Som barn levde vi igenom eld och farsoter.
Ingen prövning varken då eller nu-
-var så svår, som den min far gick igenom den dagen.
Så många.
Alla som drunknar i floden tas hit.
Fattighjon, föräldralösa, självmord.
- Många hämtas inte? - De flesta skulle jag tro.
"Kvinna, 30 år eller mer, ögonfärg bruna, ljus hud och hår-
-uppspolad vid Limehouse remsan."
Oh, gode Gud.
- Varför det här? - Mod, James.
Hon sa att hon var lycklig.
Vad är svårast för ett barn, att se sin mor död eller sin far gråta.
De är nog inte säkra att äta.
Jag har varit 16 år i spanskt fängelse.
- Jag kan äta allting. - 16 år?
Tills de där dök upp och fritog mig.
Det var inte mig de ville ha. Det var den här kartan.
Hon erbjöd dem.
- Hon säger att fadern ritade kartan. - I en fängelsehåla med såg och spik.
Hans förstånd försvann och hemligheten med den.
Det tog honom två år och han blev tokigare varje dag.
- Innan han kunde slutföra kartan... - Försvann förståndet.
Han glömde mitt och sitt eget namn.
Det tog honom ett år till att dö.
Hon kände honom knappt.
De säger att hon tog det hårt.
Är han inte konstig? Han har inte sagt ett ord sen modern drunknade.
- Jag tycker inte han är konstig. - Du kommer inte att få honom att prata.
Hej. - Se vad du får om du försöker vara vänlig?
- Vad heter han? - Det är nåt som låter utländskt.
- Krutzner? Krutz-Noah. - Det är Crusoe, eller hur?
Jag hörde att din far ändrade det men det var försent att sätta det på stenen.
Du är Robinson Crusoe.
Jag heter Susannah.
Min mor dog också.
- Är det vad jag tror det är? - Inte om du kan känna rosdoft.
Susannah, jag tänker återvända till dig.
Vad det än säger till dig, tro på att jag kommer att göra det.
Så säg mig, mr Crusoe, guvernören av ön.
Vi har varit från "kyssande klippor" till "högsta toppen."
Härligt. Vad sägs om "örnens öga" och "djupaste djupa" nu?
- Ni tänker inte låta mig gå? - Du vet inte det.
När ni hittat guldet, dödar ni mig.
Inte nödvändigt.
Så jag ska tro att plötslig rikedom ska ge er ett infall av generositet.
Underligare saker har hänt.
Det där måste vara "örnens öga".
Ja, det är det. - Oy, "örnens öga."
Hur är det med såret, Tibbets? Kan du fortsätta?
Ni måste lämna mig, jag sinkar er.
Går vidare.
- Vad tittar du efter? - En skyddsängel.
Det finns inget sånt.
Det beror på vem som vakar över dig.
Vad nu då?
Ni stannar, jag kollar djupet.
På andra sidan är du utom skotthåll.
Jag tror inte det.
- Du, gör det. - Varför jag?
- För du luktar värst. - Gå på.
Ja, gå på, stinkhög.
Jag sa åt honom att inte äta bären.
Det blir inte djupare än så här.
Gå hela vägen för att vara säker.
Du har varit anpassningsbar.
Några förslag på hur vi tar oss över och håller krutet torrt?
- Nåt bet mig. - Bit tillbaka.
Vad finns i floden?
Jag blöder!
Det kanske finns nåt.
- Ormar? - Nej, inga ormar.
Inte om pirayorna missat nån.
- Tycker ni det är roligt? - Jag tycker det.
En halv dag och fyra män borta. Ska jag bli imponerad?
- Jag är det. - Kan du hålla käften?
- Du tror inte jag tänker döda dig. - Det skulle vara meningslöst.
Nej, men du har två ögon och tio fingrar-
-och det kan förändras, min vän. Har du förstått?
- Har du förstått? - Ja.
Nu...
Hur tar vi oss över?
- Du har haft för mycket tid över. - Det var inget eget val.
Vem går sen? Hur blir det med pistolerna?
- Du tar dem. - Jag klarar inte av allt själv.
Gå två gånger. Din idiot!
- Judy, hon är formidabel. - Tänk att bli född i ett fängelse.
Ett riktigt och inte den här ön.
Leport, trodde han hade en chans. Han du matade fiskarna med.
Tack för det.
Natten innan vi förlorade skeppet viskade han nåt i hennes öra.
Hon pressa ner honom med en hand och rev nästan ut ögat med den andra.
- Det låter grymt. - För honom, men underhållande för oss.
Jag skulle inte vilja vara den som försökte tämja henne.
Skynda på, Bagwell.
Från "kyssande klippor" till "högsta toppen."
Och "örnens öga" till det "djupaste djupa." Här.
- Du är en ovanlig man, Crusoe. - Jämfört med vad?
- Du slåss bra också. - När jag behöver.
Mer av en älskare, eller hur? Har du en kvinna?
- Jag har en fru. - Naturligtvis. Vad heter hon?
Susannah.
- Och hon kallar mig... - Robin.
Robinson!
Spets från vävarna i västra England.
För pengarna jag tjänar, köpa en häst. Och med en häst-
-kan jag rida och köpa från vävstolen.
Det jag tjänar på det kan jag köpa in mig på ett skepp.
Om fem år, om ödet vill, kan du bli härskarinna i mitt rike.
Härskarinna?
Du vet vad min avsikt är.
Kom och se det här.
Vad tycker du?
- Duger det som vårt första hem? - Robin, du är omöjlig.
Jag tyckte jag var påhittig. Jag är villig att skjuta upp bröllopet-
-för behovet av ordentliga möbler. - Och ett hus att sätta dem i.
- Om min far såg det här... - Han skulle inte tänka mindre om mig.
Vad skulle jag göra om han tog dig ifrån mig?
Jag har inte älskat nån annan.
- Du räddade mitt liv. - Det gjorde jag inte.
Du skulle inte bli lycklig utan mig, men du skulle överleva.
Robin.
En säng...en pil.
Alla ner!
Förlåt.
Vilde, släpp din båge! Kasta vapnen över stupet!
- Han pratar inte engelska. - Jag pratar vildspråk. Kasta dem!
Kast dem nu eller så får du se blod!
Kasta vapnen över stupet! Kasta dem nu!
Nu!
Hoppa!
Vi såg honom falla. Varför är han inte död?
Vi såg honom inte falla. Vi bara såg honom hoppa.
Du dödade mig nästan!
Han kommer att fortsätta följa oss.
Inte om vi gör det här.
- Hur tar vi oss tillbaka till båten? - Crusoe tänker säkert ut nåt.
Eller hur, Robin?
- Vad hörde du, kapten? - Inget, bara djungeln.
Håll krutet torrt och vapnen redo.
Idag fångar vi piraterna.
- Lämnar du en vakt på båten? - Nej.
Alla ger sig av med mig-
-eller ingen alls.
Det där är en engelsk militärrock.
Var har du fått den ifrån?
Var har du fått den ifrån?!
Så du pratar inte spanska?
Pistolskott är bra tecken.
Slåss de mot varandra blir det mindre jobb för oss.
- Kapten! - Är du ansvarig?
- Vem är du? - Jag kan leda er till piraterna.
Man blir trött. Jag har tjänstgjort i nya Spanien i 23 år.
Titta vilken hög idioter jag fått. Bry dig inte om dem.
Ingen av dem är engelsman eller kan prata vettigt på sitt eget språk.
- Du intresserar mig, vilde. - Varför?
Du pratar om Robinson Crusoe som om han är din bror.
Piraterna kom hit med sina papper. Om du kan garantera Crusoes säkerhet-
-så berättar jag vad de letar efter. - Det finns inget guld på den här ön.
Vår armé gick över den för 30 år sen. Om det fanns nåt, så är det borta.
- De tror han leder dem till guldet. - Det håller honom vid liv.
- Vi kommer att blöta ner fötterna. - Nej, inte den bästa idén.
Floden är hemsökt. Männen måste bygga en flotte.
Bygga en flotte? De här männen? Det vet inte hur man gör.
Den där förlorade mot en kokospalm. Han är bäst av dem.
Beordra dina män att lyda mig.
Jag säger vad de ska göra.
Det här blir bra.
Så mr Crusoe, så full av överraskningar.
- Finns det nån mer på ön? - Ingen.
- Och din vilde? Nån mer som han? - Han är ingen vilde.
Förklara honom, då.
- Han lärde mig leva igen. - Det måste ha varit en mäktig isolering
Hur träffades ni?
Kan vi stanna en minut? Bara en minut.
Det är inte värt att skinnflå en för.
Då går vi.
För vad det är värt, om vi röstar, låter jag dig leva.
- För att du nästan vann. - Det räknas som uppvaktning.
- Jag sa ju att jag är gift. -Förlora en strid är din andra ovana.
- Föddes du i fängelse? - Jag kunde ha varit det.
Mr Crusoe.
Låt honom inte vänta.
Hur många floder finns på ön?
- Jag är skeppsbruten, inte utforskare. - Sista flöt från vänster till höger.
Den här flyter från höger till vänster. Hur förklarar du det?
- Samma flod med stor böj. - Vill du höra en annan förklaring?
Anta att vår guide vilseleder oss?
Anta att han hittat platsen och håller det för sig själv-
-medan han leder oss i en stor cirkel?
Är inte min förklaring bättre? Det tycker jag.
Förklara varför solen är där borta när den enligt den här sjömannen-
-borde vara där borta. - För att din uppskattning är fel.
Jag har fått nog av det här.
- Jag tror jag dödar dig...nu. - Fortsätt du och gör det.
Då dör jag och vet vilken dåre du är.
Gör det!
Jag är trött på dig.
Du tänker inte låta mig leva oavsett om jag hjälper eller inte.
Ser du inte var du är?
Se dig omkring! Vi är mitt i "örnens öga."
3 kilometer härifrån faller floder ner i en bottenlös bassäng-
-"det djupaste djupa."
Så skjut mig...
...och hitta det på egen hand.
Mr Crusoe...
...vill ni vara snäll och visa vägen?
Det vill jag.
Om någon annan är vänlig att bära krutet.
Min fars besättning kapade guldet på dess väg till Spanien.
De göt det i form av en kanon.
De begravde den innan de åkte fast. De svor på att inte avslöja var.
- Din far bröt det. - Inte så länge de andra levde.
Guvernören skickade till och med en kvinna att få dem att prata.
Så jag var inte född i ett fängelse. Jag blev till i ett.
Judy.
Vad gör man inte för pengar?
Förr var pengar ett problem för mig.
Susannahs far äger ett tunnbinderi.
Den typen av man släpper inte sin dotter utan en betydande hemgift.
- Jag vill inte ha hans pengar. - Lägg det på din gamla far.
Jag kan säga honom att det aldrig handlade om pengar.
Det är ädelt, Robinson. Du kan inte försörja en familj på stolthet.
- Får jag prata med Jeremiah? - Jag tror inte Blackthorn har ett rum.
Det handlar om ett lån. Han har alltid brytt sig om dig.
När din mor dog ville han adoptera dig.
- Tror du han adopterar mig nu? - Låt oss vara affärsmässiga.
"Från örnens öga till djupaste djup."
Enligt Fredag, - vilden...
...har bassängen ingen botten.
- Och? - Och vad?
Så var är den gyllene kanonen?
Titta bakom er.
- Efter honom! - Du först.
Katastrof.
Är du okej?
Ta det lugnt.
Vilka är däruppe?
- Spanska fångvaktare. - Vilka vakter?
Jag tog dem över slätten och floden och klaga inte på min timing.
Min bror...
-...tack så mycket. - Mitt nöje.
Vi går.
- Hon är en slående vacker kvinna. - Jag har lagt märke till det.
- Lite till, hon hade varit efter dig. - Det är Crusoe-effekten.
- Det finns bara en kvinna i mitt liv. - Nu kan du åka tillbaka till henne.
- De lämnar ön. - Jag vet. De är inte fångvaktare.
Det är spanska kustbevakningen.
De jagar engelska sjömän och fängslar dem.
De är de sista jag kan ge mig till.
Om valet står mellan dem och ön-
-så får vi stanna lite längre.
"Till slut, ett mjukt andetag steg likt ångan av parfym"
"som stal av luften, så att även tystnaden tog luften hon bar."
"Och önskade hon förnekat sin natur för att aldrig tyst bli ersatt."
"Jag lyssnade och tog in bördan som skapar en själ under dödens rand."
- Jag är ledsen, Crusoe. - För vad?
Din besvikelse.
Det kommer andra skepp...
Och andra möjligheter.
- Jag borde förklara fällorna. - Du behöver inte, nu.
Du frågade vilken idiot som gör fällor och sen rusar till stranden utan vapen.
De var inte menade för din sort.
Det var för min sort. Kom igen. Du såg den engelska flaggan.
Du trodde inte du behövde frukta dina egna.
- Jag skulle ha vetat bättre. - Du vet bättre nu. Män är män.
Lita på mig. Lita på din hund.
- Lita inte på nån annan. - Alla är inte lika.
Jo, mitt folk äter fiendens kött medan ditt folk dricker Guds blod.
Du saknar ditt folk, jag mitt. Du vill ta dig hem, det vill jag också.
Skillnaden mellan oss är att jag aldrig kommer hem.
Vad menar du?
Du drömmer om att åka hem? Men jag kan inte.
Du räddade mitt liv. Nu har jag placerat det hos dig.
Dit du går, går jag.
Det var aldrig meningen.
Vad ska jag säga? Jag friger dig?
"Frige mig?"
Du kan inte frige mig. Jag är inte din slav.
Förlåt mig.
Är det istället för mitt huvud?
Du är fortfarande kannibal, eller hur?
Så länge det finns getter på ön äter jag aldrig mer människokött.
Det är bra att veta.
- Men om getterna dör? - Då...somna inte.
Dina barn kommer att se sin far igen.
- Du har säkert rätt. - Då får de träffa farbror Fredag.
Tills den dagen...
-...vet jag att nån vakar över dem. - Din Gud?
Deras gudfader.
- Du brukade kalla mig "farbror." - Gjorde jag.
Jag glömde, du är inget barn längre.
- Det är okej. Jag ska snart gifta mig. - Ja, gratulerar.
Din far säger att du behöver ett lån.
Jag hade inte tänkt att komma till saken så fort.
Livet är kort och att cirkla runt ämnet är slöseri med tiden.
Hur mycket behöver du? Tusen?
Tusen skulle vara... Jag kommer att betala tillbaka.
- Har du råd med avgiften? - Det beror på hur mycket den är?
Jag har alltid velat bli gudfader.
- Verkligen? - Jag var andra sonen-
-utan möjlighet till förmögenhet. Så dog min bror och jag ärvde allt.
- Men när jag dör... - Du kan få en egen son.
- Svår uppgift för en ungkarl. - Jag hörde om en man-
-som betalade en kvinna att bära hans barn. Det vara bara en berättelse.
Dundee är tillbaka.
Fredag!
Vi har hittat honom!
De skjuter oss!
- Varför är de här? - De tror jag vet var guldet är.
- Vet du det? - Mr Crusoe.
- De har en pinne med en trasa. - Är den vit?
- Mer eller mindre. - Det är en vapenstilleståndsflagga.
Skjut inte först. Det är 7 års olycka.
- Eller nåt. - Du är välsignad. Jag skjuter hunden.
- Jag har redan tänkt på det. - Jag visade kaptenen tatueringen.
Vi har mer gemensamt än vi trodde. Olika sidor, samma spel.
Olika typer av belöningar.
Så kapten Santana och jag-
-har slagit ihop våra intressen.
Tala om för oss var vi hittar guldet.
- Varför tror ni jag vet? - Försök inte ljuga för mig, Crusoe.
Jag har ljugit hela livet
- Vad händer med oss sen? - Jag vet inte.
Vad skulle du tro på?
Erbjud nåt!
- Ge er iväg från min ö! - Jag dödar vilden!
Jag tar dig levande. Och tro mig, du kommer att prata.
De är söner till inkvisitionen. Jag lutar åt att tro på honom.
- Ingen affär, ledsen! - Då är det krig, då!
Det är krig.
Vi måste bevaka alla sidor.
- Vad? - Du vet var guldet är.
- Om jag vet? - Berätta, låt dem ta det och gå!
- När de har guldet, dör vi. - När de väl har guldet-
-stannar de inte och slåss! - Om det var så enkelt.
Från kyssande klippor till högsta topp. Från örnens öga till djupaste djup.
- Vi är mitt på det. - Vi kan inte vänta ut. Vi är ivägen.
- De är i träden! - Och på bron!
Crusoe!
Vad händer?
De försöker röka ut oss.
Dricksvattnet.
Ta reson. Vi behöver er i ett stycke.
Vi har ingen nytta av er död.
- Det går fort när den går av. - Jag är redo.
Det var fortare än jag trodde.
- Mitt krut är vått. - Jag hämtar mer.
Absolut inte den bästa idén.
De har slut på krut! Hämta en kagge!
Förstår du? Låt dem inte gå över bron. Där.
Jag når inte krutet.
Vi spränger ner dem.
Sätt den vid basen på trädet.
- De planerar nåt. - Ja det gör de.
- Var lugna. Jag är ensam. - Om hon hittar en väg in-
-kan resten de också. - Inte säkert. Hon är av annan klass.
- Skickade Lynch dig? - Nej, jag är här för egen räkning.
- Att byta sida? - Till förlorarna. Du känner inte mig.
Jag tror du känner mig bättre än det.
Vad är det då?
Vill inte se en bra man dö för inget.
Ge upp guldet så får du leva.
Det har Lynch inte tänkt sig.
Hjärnan klarnar när kulan går igenom.
Kom igen, Crusoe. Du lever inte till morgonen.
Ni är bara två och du når inte krutet.
Du tänker slåss.
- Jag är rädd för det. - Synd. Det är ett rättvist erbjudande.
Du och jag har olika idéer om vad rättvisa är.
- Tack för det där med "bra man." - När tiden kommer dödar jag er båda.
Jag gör det snabbt. Tro mig, en av spanjorerna-
-har grymma planer för er. - Jag gissar vem.
- Jag slog honom med kokosnötter. - Du respekterade hans värdighet.
- Adjö, mr Crusoe. - Godnatt...
- Judith? - Judy.
Vi ses imorgon.
- Du verkar lycklig. - Jag gör redan av med guldet-
-men var jag ska börja. - Får jag föreslå sånglektioner?
För en utfattig soldat med plötsliga framtidsutsikter, verkar du inte glad.
- Du har inte bevisat nåt om Crusoe. - Ändå är vi här, kompanjon.
- Vi är inte kompanjoner. - Vad menar du med det?
Du måste förstå -inget guld, ingen frihet.
- Du kan inte fängsla oss efter det här. - Jag förlorade två män idag.
- Du föraktar dina män. - Ja, men alla är en mors son.
Om jag skickar en man att dö behöver jag nåt som förklarar det.
- Du får din belöning. - På ett eller annat sätt, ja.
Få fram ditt guld, mr Lynch. Annars blir jag åter din spanska fiende.
Var har du varit?
- En engelsman skulle inte fråga. - Jasså.
Jag lovar att vi tar oss ur det här. Båda två.
Jag vet.
Den spanska kaptenen sa att den gyllene kanonen är en legend.
- Det menar du inte. - Om du inte tror en sak finns-
-så varför riskera livet för det?
Det är vad guld gör med en.
Här kommer de. Gå, gå.
- Vad är det där? - Det är en trebuchet.
- En vad? - En typ av katapult.
Du borde ge dig iväg.
Jag distraherar dem.
- Du klättrar ner för repet och går. - Och sen då?
De kommer att döda dig, Crusoe. Inte på en gång, men-
-om det finns guld så dödar de dig. Om inte så dödar de dig långsamt-
-om du stretar emot. - Oavsett, behöver de inte jaga dig.
Glöm det, Crusoe.
Kom med mig.
Det är okej. Jag är Crusoe. Robinson Crusoe.
Nej, nej, nej.
Du...
Du är...
Fredag.
Vad?
Ingenting.
Det har börjat.
- Det ser illa ut. - Mycket illa.
Färdiga...
Hur är krutet? Det kanske är torrt nu.
- Fortfarande fuktigt. - Vi behöver torr säd.
Vi är på väg att bli utblåsta. Jag gör det där, du kollar dem.
Färdiga, färdiga!
- Vad gör du? - Jag blåser kaggen innan den kommer.
Ner!
- Den exploderade för tidigt. - De tar oss med nästa.
- Det fungerar inte, mr Lynch. - Mer stubin och den avslutar jobbet.
Ta tillbaka henne, pojkar. Ta upp den.
Jag behöver nåt glödhett att tända med.
- Ladda en kula. - Nej, den är av bly och smälter.
- Pärla, hink - Nej.
Kom igen.
Jag behöver nåt i metall.
Säg till när de ska kasta.
De laddar kaggen.
Kaggen är laddad.
Tänder stubinen.
Stubinen är tänd!
Stubinen...nej, nej!
Försöker igen.
Crusoe, den kommer!
Det där var praktiskt. Den gjorde ett hål att begrava dem i.
Det var som sjutton.
Titta på det där.
Vi är rika.
Ditt guld imponerar inte på mig.
Det där kan köpa oss en skeppsflotta-
-med ebenholtsdäck och silkessegel.
Bra, låt mig veta när de kommer.
Vänta, det betyder att det finns en extra båt.
- Då får du skynda dig. - Varför?
Räkna kropparna. Alla är inte här.
- Kapten! - Stanna!
Om du inte vill förena dig med dina landsmän.
- Vi är inte här för att slåss. - Han ger upp om guldet.
- Jag tänker inte dö för en legend. - Så han tänker fängsla dig?
Crusoe-effekten.
Stå tillbaka.
- Jag önskar dig nåt bättre. - Du också, Crusoe.
Jag skulle kunna döda dig, Crusoe.
Jag skulle kunna döda er båda.
Att veta vad det betyder för dig att kunna ge dig iväg.
Det roar mig mer att komma ihåg var jag lämnade dig att ruttna.
Stanna.
Crusoe! Dundee är tillbaka.
Hej, kom hit.
- Hur gör vi med guldet? - Begraver det.
Varför?
Det är förbannat.
Det hjälper inte att begrava det.
Min lycka finns nån annanstans. Och mitt mål är tydligt.
Här finns en ö med en man som är sjuk av längtan-
-att återvända till sitt hem och till dem han älskar.
SSG - SweSUB Group © taureane www.SweSUB.nu