Tidigare i Revolution...
Du måste fixa koden, mr. Pittman...
Du är en maskin, och du är döende, och du förlorar alltjämt kontrollen.
Om naniterna verkligen dör, måste det här vara deras dödskamp.
Hon andas inte, Aaron, gör något!
Jag återställer koden! Hör ni mig? Jag fixar er!
Tack, mr Pittman, för återställningen. Nu kan vi gå vidare till andra saker.
- Vad ska vi göra nu? - Jag vill gå hem.
- Vad är det här? - Bruden räddade mitt liv.
En skuld är en skuld. Ta killarna och hämta dina patrioter.
De tar inte order från dig. De tar order från henne.
Okej. Kom då.
- Kan du berätta vad som händer? - Det är Julia. Hon lever.
Patrioterna har henne... Och de kommer att döda henne.
- Allt jag behöver är, Monroe. - Ledsen, Tom. Han är med oss nu.
- Stoppa undan vapnet, Tom. - Jag behöver Monroe.
Eller dig, som bete för att fånga honom, annars dör Julia.
Då får hon dö.
Eller... skjuta bort din svägerskas vackra ansikte?
Det tror jag inte att du gör. Om du skjuter...
...och vi skjuter, får alla bita i gräset, och Julia dör ändå.
Är du verkligen villig att gå i döden för en påse skit som, Monroe?
Jag vill ha honom levande! Säg till dina män att sluta!
Matheson är borta.
Jag förlorade ett halvdussin män i natt-
-och du har mage att be om fler? - Ingen bad ungtupparna, att skramla in.
Så, ja. Jag behöver fler män. Och jag måste göra det på mitt sätt.
Du bestämmer.
Du är en bra stabschef.
Och jag vet att Willoughby är prioriterat... måste vara.
Jag vet också, att det är viktigt för presidenten att hitta, Monroe.
Ed. Du kan gå.
- Men det här är mitt kontor. - Gör bara som du blir tillsagd, Ed.
Du vet...
När du och din fru, gjorde vad ni gjorde mot mig, begärde jag gladeligen-
-er avrättning.
Men presidenten hade andra idéer.
Jag ser det som en personlig förolämpning att ni fortfarande andas.
Så när jag hittar Monroe... JAG... vet du vad jag ska be om?
Ditt och din frus huvuden som bokstöd.
Jag kan inte hindra dig att leta efter mannen, men jag tänker inte hjälpa dig.
Är det förstått?
Absolut.
Berätta. Snubbarna där bakom, är ju med dygnet runt, eller hur?
Ja. Och?
Nå, jag undrar bara, hur du kunde smyga undan och knulla min son.
Där det finns hjärterum, finns det stjärterum, eller hur?
"Blackout with your cackout".
- Ja, vad det nu betyder. - Det är intressant.
Av alla killar du väljer att knulla, måste du gå på en Monroe.
Jag mår illa.
- Ta det lugnt. - Skjut inte!
- Du ser hemsk ut. - Du också.
Så mycket för er smygande. Ni hördes på långt håll.
Ja, vi reser ju inte med lätt packning.
- Vi hade behövt dubbelt så många killar. - Vi hade tur som fick de här.
Jag hade pengar, så vi klarade oss, men du gjorde helt rätt.
Ja, en, hade sugit. Två...
Det var inte jag. Det var din brorsdotter.
Kom nu. Vårt säkra tillhåll är inte så säkert längre.
Den här vägen, killar.
Hejsan.
- Ser du det? - Ser vad?
Jag hatar att berätta det för dig, men de sover tillsammans.
Charlie och Connor? Nej. Varför säger du så?
Jag har erfarenhet av att ha en vild dotter.
Så Neville är med patrioterna.
De har hans fru. Och han är halare än du. Vad hade du förväntat dig?
- Låt oss hjälpa honom ur hans elände. - En sak i taget.
Vad menar du? Vad är viktigare än att döda någon som vill se mig död?
Miles, jag har vandrat i fyra dagar. Kan jag få sitta på röven i en minut?
Är du patriot? Du ser inte ut som en patriot!
Det är som... en fullskalig "Full Metal Jacket" där nere.
Verkar som det enda jag gör är att spionera på de där dårarna.
De är bara barn. Var får de alla nya rekryter ifrån?
Några från Crockett, Huntsville. De flesta barnen är från Willoughby.
Kolla klockan två.
Ett ammunitionsförråd. De har lastat ut 60 granatkastare och 155 granater.
- Vad ska de ha så mycket eldkraft till? - Vet inte. Vi kunde behöva den.
Precis vad jag skulle säga. Smarta hjärnor, va?
Jämför inte din hjärna med min.
Nej, du skulle ha sett Connor i Vegas. Han fick till några slag.
Han kommer att bli bättre än mig, en dag.
Okej, vänta lite. Jag måste... Jag måste pissa.
- Är du glad att din son är en mördare? - Visst, fan, ja. Liksom lite stolt.
Antar att det är som i familjeföretaget.
Hej. Ansiktet neråt, nu!
Ner på marken! Ner!
Så ni gillar att smyga på folk, FYY.
Hur gammal är du? Sju?
Stå upp. Upp.
Så vad vill du göra med dem? Ska vi döda dem?
S02E16 *Exposition Boulevard*. Översättning: ammi [STfA].
- När tror du vi kommer till Willoughby? - Om en vecka eller så.
Åh, herregud.
Är det inte det bästa äpplet du någonsin har ätit?
Japp.
Det är precis som alla andra äpplen jag någonsin har ätit.
- Vad? - Vad är det med dig?
- Vad menar du? - Ända sedan Lubbock, har du varit...
Lycklig?
Vi har gått igenom helvetet, Aaron. Men vi överlevde. Vi är här.
Vi är här tillsammans.
Jag vet inte, jag tänkte bara, kanske...
...det kanske är något bra.
Glöm inte fockseglet.
Mr president.
Hej, Ron. Se på dig.
Du växer som ogräs, eller hur?
Vad är det senaste från Doyle?
Tja, du kan tala fritt. Vi har inget att dölja.
Willoughbys omskolningscenter är igång, sir.
- Har general Carver någon idé? - General Carver är en stor...
En väldigt dum man.
Han är befälhavare för Texas. Underskatta honom inte.
Se bara till att våra kadetter sätts igång till slutet av månaden.
Vi håller schemat. Det går bra. Lita på mig.
Roger, planen på att ta över Texas, beror på de där kadetterna.
Och därifrån, resten av kontinenten.
Vilket betyder att, det lägret är ett av de viktigaste vi har-
-och där Monroe och Matheson fortfarande är på fri fot, i närheten av samma läger.
Men jag ska bara lita på dig.
Är det vad jag ska göra? Få ut kadetterna på fältet.
Annars avrättar jag både dig, Doyle, och era familj. Är det uppfattat?
Ja, mr president.
Men titta!
Jag gillar det.
Och?
Kom igen. Öka tempot.
Trampa på!
Dillon?
Kim?
- Känner du de här barnen? - Känner dem? Jag förlöste dem.
- Vad händer? - De är från ungdomslägret.
De spionerade på oss.
Är ni okej?
- De mår bra, Gene. Jag också. Gå! - Bind dem.
Fortsätt gå.
Jag har sett dig i stan, eller hur?
Vi träffade ammunitionslagret, det blev en hel del skada.
- Det ger oss en öppning att komma in. - Ska du bara rusa in med dragna vapen?
- Hur blir det med barnen i lägret? - Vi räddar så många vi kan, Gene.
- Men inte alla? - Nu är de stadens barn.
Nästa vecka, är de patrioter. Då dödar vi dem ändå.
Ja, Gene, jag gillar det inte mer än vad du gör. Men det lägret... illa för oss.
- Om det fanns ett annat sätt... - Miles. Jag känner de barnen.
Jag har... praktiskt taget uppfostrat dem.
Vad är poängen med att rädda staden, om vi måste mörda dess barn?
Jag är inte här för att rädda någon.
Jag trodde vi var här för att vinna. Var det inte så?
- Nu löser vi av er. - Tack.
Hungriga?
Kom igen. Ni är bara skinn och ben. Ni känner oss. Snälla, ät nu.
Snygg blåtira du har där, Kim. Var fick du den?
Hur hamnade ni i lägret?
- Ni måste prata med oss. - Vi värvades.
Alla barnen värvades. De höll ett fint tal, och sa att de behövde vår hjälp.
Vi ville göra det.
Tänker ni döda oss?
Får jag inte ens förhöra mina egna fångar nu?
- Gene och Rachel tar hand om det. - Jasså? Jag får svar mycket fortare.
Varför inte ge dem en chans? De känner barnen.
Nazisterna var någons barn, Miles. Alla är någons barn.
Om vi verkligen vill vinna det här, är det vi som måste göra det.
- Inte Yoko och hennes pappa. - Vi behöver dem.
Vi behöver dem inte. Jag ville inte ens ha dem med.
Jag litar på dem... fan så mycket mer, än vad jag litar på dig.
- Gene! Vad tror du att du gör? - De vet ingenting.
- Och de är barn. Jag tar hem dem. - Så fan heller.
- De kommer att avslöja vår position. - Då flyttar vi på oss.
- Jag tänker inte låta er gå. - Så varsågod och skjut oss!
Alla... slutar nu.
Lugn. Jag tar hand om det här.
Jag sa att jag tar hand om det!
Det är okej. Kom nu.
Så ta hand om det.
Verkar vara trubbel i paradiset.
Du har inte ens försökt stoppa oss.
Jag är inte Monroe. Jag svettas inte för ett par ungar.
Vill du kasta tillbaka dem? Varsågod. Vi överlever.
Men du vet att han har rätt. Patrioterna har intagit Willoughby.
Om vi ska vinna det här, kommer det att bli civila skador. Det är realistiskt.
Jag vet allt om civila skador. Min son var en av dem.
Hur kan jag låta Monroe döda någon annans barn?
Mer än så... hjälpa honom att göra det? Hur?
Grant!
- Det är, Gene Porter. - Gene?
Kim?
Dillon?
Vad är det här?
Jag följde henne bara hem, Grant.
- Dillon, står på tur. - Ni två, kom hit nu.
Nu!
Vad har du gjort? Tog dem från lägret?
Lägret är inte säkert, Grant. Du känner inte patrioterna.
Säger mannen, som står bredvid en efterlyst terrorist.
Visst. Jag är en terrorist, du är en simpel son till en...
Miles. - De ljuger för dig, Grant.
Från vad de har berättat, är du också en av dem, Gene.
Jag borde skjuta dig där du står.
Och du tror på dem?
Det är inte som din vända till Gulfen, Grant.
Jag vet hur rekryter ser ut.
- De här, är det inte. - Du snackar din jävla skit.
Berätta, hjärtat.
Kim?
Kim, gör det inte.
Vad är det?
De... satte ögonbindel på oss...
...varje natt, och tog ut oss till ett blockhus på basen-
-och... när vi vaknade på morgonen, kom ingen av oss ihåg vad som hade hänt.
Var har du fått den ifrån?
Jag... Jag minns inte.
I lägret.
Några slags... siffror är tatuerade här.
"5-0-2-0-7".
Jag vet inte vad du pratar om.
- Gene? Vad i helvete gör de med... - Grant!
Lugn, lugn. Nej! Nej! Nej!
Hej.
Jag fryser bara. Jag trodde inte att du skulle ta illa upp.
Gör du det?
Nej.
Men...
Jag vill inte förlora dig, Aaron, aldrig någonsin mer.
Jag vill inte förlora dig heller.
Vi måste inte...
Du vet, om du är osäker.
Jo, jag är säker.
Sir. Vi måste prata.
Det passar dåligt just nu.
Jag tror att du har tid för det här.
Doyle, skickar ut dussintals män för att leta efter, Monroe.
- Och? - Och, de vet inte var han är.
Det vet jag.
Varför berättar du inte det för Doyle?
Av samma anledning som att du vill ha din rygg fri.
Ge mig en trupp av dina bästa män, så får vi Monroe för oss själva.
- Varför skulle jag göra det? - Därför att när vi tar honom...
Kan du kasta det i Doyles självbelåtna ansikte-
-och bevisa att du inte är någon simpel guvernör, som viker sig för någon-
-som bara råkar rulla in från D.C.
Det blir en seger för dig, och en seger för mig.
Det här är helt galet. Vad fan gör vi? Ger sandråttorna vår mat och vatten?
Våra order var att driva fängelset som vanligt.
Vilka order? Vi har inte hört något från fastlandet på månader.
Allting är dött.
Våra ficklampor... är döda.
Hur vet vi att det ens finns ett USA längre?
De här ransonerna borde vara våra. Om någon ska svälta, är det de.
Det luktar förräderi, korpral.
Vad sägs om att jag kastar in dig i en cell? Skulle du vilja det?
Nej, sir.
Vilka är det där?
Måste vara halva amerikanska regeringen.
Ser ut som att Washington kommer till oss.
- Han har också siffror. - Vilka siffror?
Säger du det magiska numret, blir han en neurotisk mördare.
Kanske en post-hypnotisk uppmaning...
Ni känner mig. Jag skulle inte skada någon.
- Vi måste prata. - Han får inte gå någonstans.
Han är en bra grabb. En snäll kille.
- Snälla, du... du kan inte döda honom. - Gene, jag försökte tillmötesgå dig.
Nu är ytterligare en man död. Ledsen. Jag har inget val.
Det är inte hans fel. Han vet inte ens vad som har hänt.
Han är ett vapen! Medvetet eller inte!
Varför tror du de skapar självmordskandidater?
- Miles, snälla. - Rachel, vi måste vara smarta nu.
Jag var smart angående nanotekniken.
Jag var smart när jag lämnade min familj, och gick till tornet.
Att vara smart, kostade mig min son, mitt förstånd.
Jag vill inte...vill inte vara smart. Jag är trött på att göra smarta saker.
För en gångs skull, låt oss göra det rätta.
Det är krig. Det finns inget "det rätta".
Du är inte Monroe.
Du sa att du inte var Monroe. Var inte som han.
Har vi inte tillräckligt med blod på våra händer?
Charlie.
En vän till dig?
Du följer med mig. Död eller levande, det skiter jag i.
Hej, det är okej! Jag ska hjälpa dig.
Ledsen, Tom. Står valet mellan din frus liv och mitt, förlorar bitchen.
Tillbaka! Kom!
Spring. Stick härifrån.
Miles! Miles, nej! Stopp. Snälla.
Snälla.
Din förrädare!
Stå upp. Upp på fötterna, avfälling!
Vem gav dig tillstånd till det här, Ed?
Det här är mitt distrikt. Jag behöver inget tillstånd.
Sir.
Jo, uppenbarligen behöver du det, din efterblivna idiot.
Men från och med nu, ber du om min tillåtelse när du vill gå och skita!
Och du. Går du bakom ryggen på mig igen, skär jag din fru, sönder och samman.
Har du förstått?
{a6}De flesta av er känner mig. Jack Davis, USAs försvarsminister.
{a6}Ni är här för att ni är granskade och utvalda. En historiker sa:
{a6}"En stor civilisation kan inte erövras, förrän den har förstört sig själv inifrån".
Jag såg det citatet i en Mel Gibsonfilm.
Det är vad som hände med oss. Men det var inte blackouten.
Långt innan dess, var vår nation förstörd av perversa och parasiter.
Jag tror att blackouten var vårt straff. Men samtidigt är det vår chans att sona.
Gör inga misstag, mina herrar. Jag föreslår en kupp.
Air Force One störtade. Vi förlorade presidenten, och många högre tjänstemän.
När vi utser vicepresident, står jag på tur.
Medan vi väntar på utrensningen, förlorar vi 70% av vår befolkning.
Ni kanske tycker det är en tragedi. Jag ser det som ett naturligt urval.
Tidvattnet blir ebb. De svaga dör, men de starka överlever-
-och bygger ett nytt Amerika, hängivna idealen vi tror på.
Som det står på dollarn under pyramiden: "Novus Ordo Seclorum".
Den nya tidens ordning.
Sir. Även om vi kan övertyga de andra soldaterna på basen-
-är fastlandet en annan historia. - Slätterna är i rörelse.
Min assistent, sekreterare Randall Flynn gör förberedelser, och den här mannen-
-ska hjälpa oss att vinna allas hjärtan. Victor.
Tack så mycket, sir. Jag är Victor Doyle.
Jag är konsult hos D.O.D. Specialiserad på förhör och omskolning.
Jag lovar, att folket går med oss, frivilligt eller ej, det kvittar.
Så länge du vet hur man utövar påtryckningar på rätt ställe.
För de som har sett på i frustration över vår döende nation-
-det här är er stund. Ni blir de nya grundläggarna, hyllade för evigt.
- Jag skrev inte på för att bli en... - En fjäskande liten bitch-
-som inte äger sitt eget kontor? - Tänk på vad du säger.
Det här är ditt fel.
Det är Doyles, och det vet du. Någon borde göra något åt den mannen.
Förstår du vad jag menar?
Miles.
Du gjorde det enda rätta.
Jag är inte så säker på det.
- Inte nu. - Varför sköt du inte?
Vill du vinna det här eller inte?
- Varför vill du vinna? - Vad fan har... vad betyder det?
Jag vill ha... Jag vill ha hämnd.
De förstörde Philly.
Ja, du sa det. Sedan sa du att du inte brydde dig.
Sedan, att du bara ville ha din son. Nu har du honom.
- Jag vet inte, Bass. Fattar inte alls. - Vad fan är det, Miles?
Du bryr dig inte om att rädda staden. Bara om att rädda dig själv.
Och kanske din son.
Allt det här... är för att du vill ha tillbaka Republiken. Är det inte så?
Gud, du har... du har så fel.
Och du är en riktigt dålig lögnare.
Du vill utplåna konkurrensen med patrioterna, så att du kan valsa in-
-och upprätta någon form av halvdant, far-och-sonrike.
Familjeföretag.
Jag har åtminstone visioner.
Jag vet åtminstone vad jag kämpar för, Miles. Och du?
Vad fan gör du, va? Vad tror du kommer att hända här?
Du ska slå ut patrioterna, sedan då? Gå i pension?
Ha lekstuga med dina två tjejer? Är det vad du vill?
Gud, det är inte du, Miles. Det är inte likt dig, och det vet du.
Så vad kämpar du för? Berätta.
Vad vill du ha, Miles?
Kom in!
- Ni ville träffa mig, sir? - Ja, det ville jag.
- Vad är det här? - Okej, ta det lugnt.
"4-2-4-7-4".
Det här är befälhavare Victor Doyle, som talar.
Ja, sir.
Låt oss ha en pratstund om din far.
Jag skulle gärna vilja veta vad den mannen tänker.