_
God morgon, USA
Jag har en känsla av att detta blir en underbar dag
Solen i skyn sträcker glatt ut sin hand
Den hälsar stolt på alla uti vårt fosterland
Det känns så väldigt bra
God morgon, USA
Det här är berättelsen om familjen Smiths resa till Familjeland-
-världens familjaste plats, precis som det står på skylten.
Varför skulle jag läsa det i så fall?
Jaså, tittarna kan inte läsa...
Härligt att få umgås hela familjen. Det gör vi så sällan nu för tiden.
Glöm inte våra fem veckor som stormästare i "Family Feud".
-Allt spelades ju in samma dag! -Det är en tv-hemlighet.
Sist vi kom hit var en av de bästa dagarna vår familj har haft.
Titta, så glada vi var.
De bryr sig inte. De håller bara på med sina bärbara prylar.
Säg till dem att lägga ifrån sig sina Ipadar.
Francine, jag försöker köra bil! Det är sista varvet.
Ja, ja...
-Mammas kanelkakor! -Toppen...
-De bryr sig bara om mina kakor. -Jag bryr mig inte ens om kakorna.
Här kan man köpa Poppar-piller, futuristiska glass-tabletter.
Nu sjunger vi Poppar-piller-låten!
Pop, pop, poppa Poppa en massa piller
Paul Anka skrev den på en kväll. På en kväll.
-Smith! -Vad gör ni här?
-Borde du inte vara här med familjen? -Jag har ingen.
-Den där indiska bebisen, då? -Inte den här gången.
Men jag är familjofil. Jag har en familje-fetisch.
Jag vet att "fetisch" låter sexuellt. Det är bra, för det är sexuellt.
Jag ser att hela familjen är här...
Titta! Busse Bisam och parkens grundare, Roy Family.
-Var inte Roy en knäppis? -Han lär finnas nedfryst i parken.
Han använde två tama larver som mustasch.
-Menar du inte Walt Disney nu? -Vem?
Det luktar så gott här.
De pumpar in goda dofter för att man ska bli glad och vilja köpa saker.
-Vad ska vi göra först? -Jag sticker till Seriefigur-staden.
Där bor Busse Bisam med alla sina tecknade polare.
De lever, skrattar, älskar, lär sig.
De är som vi, fast de flesta bär flugor och handskar men inga brallor.
Jag drar till Vildavästernvärlden och åker Brokeback Splash Mountain:
En lång mörk tunnel där allt kan hända.
Yttre rymden-land! Hur trodde de idioterna att rymden ser ut?
Det blir rena "Rymdfjanteriet slår tillbaka". Det var rätt töntigt.
Jag går till Sagolandet-
-och lär småflickorna att prinsessor är en chauvinistisk stereotyp.
Vi kan göra allting tillsammans.
Vi börjar i Seriefigur-staden, äter picknick vid Bättre förr-berget-
-precis som vi gjorde förra gången!
-Vart tog alla vägen? -De dumpade dig.
Inte jag. Jag gick iväg medan du pratade.
Gjorde du? När...? Jag fattar.
-Du tränger dig före! -Du ska få se en knivig situation!
Vad sa du? Tala in i min mikrofon!
Nu blev det visst seriöst...
Seriefigurs-rusningstrafiken har just börjat.
Jag vill bli en prinsessa.
Hitta då den snyggaste pojken du hittar och gör allt han säger.
Du behöver ingen pojke för att definiera din identitet.
Du är en självständig flicka.
Allt han säger.
Även om det är nåt en prinsessa inte borde. Annars hittar han nån annan.
Jag är här för att skratta åt hur fånigt Yttre rymden-land är.
Herregud! De har ju fått till det exakt rätt.
Precis som de spårbundna flygande bilarna där hemma!
VILDA VILDA-VÄSTERN VÄRLDEN
Stick från stan, din slinka!
Klockan är ett och ingen kom på lunch. Vilken familjeresa det blev.
-Vi är åtminstone tillsammans. -De bara dumpar dig till mig.
Jättebra park, Roy. Familjeland? Så fan heller.
Wow, du är snubben från statyn!
Det här är inte Familjeland.
Frosseri. Själviskhet.
Det har blivit nåt sjukt och perverst.
-Stäng ner det. Alltihop. -Det är du som är chef...
Lystring, besökare. Familjeland är tillfälligt stängt.
För alltid.
-Vad händer? -Det är bara en föreställning.
Det är ingen föreställning. Parken är nu ett fängelse.
Ni kommer att dö här.
Det är definitivt en föreställning.
Älskling, ställ dig upp. Fisken säger att det är en föreställning.
Nej!
Det är en föreställning.
EN VECKA SENARE
Den stora muren restes, och på Familjeland rådde kaos.
Det civiliserade livet var som bortblåst.
Ta honom!
Maten var knapp, humöret ansträngt-
-och kungariket befann sig på gränsen till krig.
Ur kaoset tog fyra kungar makten.
I norr - Tween-kungen och hans armé av gnälliga skitungar.
I öst, Feministdrottningen och hennes bredbenta prinsessor.
I söder leder en man med stort huvud sina futuristiska astronauter-
-som på nåt sätt också är gammaldags.
I väst, cowboykungen Black Stan och de italienska hingstarna.
Nån mer? Francine och Klaus drar runt i parken. Men dem ser ni sen.
Japp, det var nog allt.
Vi hörs igen nästa gång nåt behöver förklaras.
Fyra kungar.
Inte så snabbt. Alla jämna.
Två, fyra, sexa, åtta och tia.
Björn, spela min favoritlåt!
Pop, pop, poppa Poppa en massa piller
Roger har spelat den hela dagen.
Vi får lära honom en läxa. Kom, så rider vi!
-Kan jag hjälpa er? -Du har spelat jingeln dygnet runt.
-Jag hör inte min pianobjörn! -Visst, jag kan gärna stänga av.
Om du ger mig hälften av ditt förråd med Poppar-piller.
Du har tid på dig att fundera, men vägrar du, tar musiken aldrig slut.
Har du hunnit fundera?
Hoppsan, för långt. Jag ska backa.
Ursäkta, kan du backa en aning?
Det finns ingen back. Det får bli ett helt varv till.
-Vill ni se mig dansa, sire? -Inte precis.
Säkert? Det ser ut ungefär så här.
Du störde kungens njutningsfulla dans. - Vakt, döda honom!
-Det gör inget. Låt honom tala. -Döda honom senare.
Jag är tillbaka från min räd i Sagolandet.
Jag har med mig churros som räcker i en vecka.
De är ju gamla! Och du tog inte med nån dipp!
Kan vi döda honom nu?
Det är inte allt jag fokuserar på, men jag kan inte tänka på nåt annat.
BÄTTRE TIDER-BERGET
Jag minns den här åkturen. Det var en av barnens favoriter.
Den verkar övergiven. Vi kan gömma oss här tills folk blir vettiga igen.
Varför stängde de den? Den var ju väldigt populär.
Eftersom ingen är här kan vi ju ta en tur.
Jag är Pappy Van Pappy. Jag ska berätta om min kanin som rymde.
Kaninen är en metafor för en slav, eller hur Floppy Kanin?
-Åkturen kanske är lite omodern. -Jag lyssnar i alla fall.
Då insåg jag att jag gillar att jobba på gårdar utan lön. Hej då!
Wow. 25 minuters oavbruten rasism.
Om du inte räknar dina förskräckta flämtningar som avbrott.
-Jag undrar vart hissen leder. -Det får vi väl ta reda på.
-Hej, Francine. -Roy Family? Men du...
Var nedfryst? Just det. Men inte nu längre.
Lystring, invånare i Familjeland!
Det är hårda tider och ont om mat, och ni vill säkert åka hem.
Därför låter farbror Roy den segrande armén komma ut härifrån.
Jag ska döda den segrande armén också.
Jag måste säga att jag älskar Bättre tider-berget.
Stängde du in oss i parken för att få se oss ta död på varann?
Varför var du nedfryst i 30 år? Svara på det först.
Jag byggde Familjeland som ett Eden, och ville se hur det går.
Jag fryste ner min kropp, men inte min hjärna, mitt i parken.
Då kunde jag se allt hända.
-Var du medveten hela tiden? -Ja, det var hemskt.
Jag fick se vad som hände med min skapelse.
Min park. Befläckad av folk som inte uppskattar familjevärderingar.
De förgjorde mina drömmar. Nu kan de förgöra varandra.
Men...jag uppskattar familjen. Det måste väl betyda nåt?
Ja, du och jag är likadana. Därför ska vi titta på blodbladet ihop.
-Sa du "blad"? -Min tunga har varit fryst i 30 år.
Men oroa dig inte - den tinar.
I dag slutar vi vara tweens och blir tonåringar!
I dag kämpar vi för respekt!
-Får vi gifta oss om vi kämpar hårt? -Nej!
Jag ska förklara det en gång till.
Kommer folk att dö? Kanske.
Men vi är vuxna, och en av våra fiender är en barnarmé.
Vi har en god chans att helt slippa dödsoffer.
Era laserpistoler är tydligen inte riktiga, så jag har en ny strategi.
Dö för mig. Dö för mig. Okej?
Några frågor? Inga frågor. Bra.
Fint, va? Här ska vi bo. Du får all respekt en kvinna förtjänar.
Tror du att jag ska gifta mig med dig?
"Gifta"? Du är fången i en halvtimme och försöker redan snärja mig!
Ledsen, jag kan inte bli snärjd, men du får gärna försöka.
-Så ta och laga middag. -Du sa att du inte kunde bli snärjd.
Jag uppmuntrade dig att försöka.
Jag är i kontrollrummet och ser din familj döda varann.
Vi måste göra nåt. De kommer att döda varandra.
-Vad är det här för fläktar? -Titta.
Det är så de skickar ut dofter i parken för att få folk att handla.
Har du nån kanel, Roy? Jag vill baka kakor.
Herregud, får man vara i fred?
Just så, ja. Döda varandra.
-Vad är det för doft? -Kanel.
-Är det där mammas kakor? -Jag vet inte, men det luktar som...
-Hemma. -Det kommer däruppifrån.
-De slutade kriga. Vad gjorde du? -Jag bakade arslet av mig.
-Francine! Det luktade dina kakor. -Du fick oss att minnas, mamma.
Roy Family tog mig som gisslan och tvingade mig att stryka hans byxor.
Francine stryker bara en persons byxor, nämligen alla våra.
Bravo. Ni är anledningen till att jag byggde Familjeland.
Jag ville att familjer skulle finna sig själva.
Ni var förstörda, men Francine visade att Smith-familjen är värdig.
"Smith"... Det är väl inte judiskt?
Då är ni verkligen en värdig familj!
Och här... Här är er belöning.
-Livstidspass. -Det var värt det! Allt var värt det!
-Vad ska du göra nu? -Lämna familjen! Lev med mig!
-Va? Nej! -Då ska jag återvända till min sömn.
Tills jag väcks på nytt av en annan familjs problem.
Vänta, jag måste gå på toa...!
Det är många dagar då passen inte gäller.
Ska vi bara ignorera alla hemskheter som ägde rum förra veckan?
Jösses, jag tror faktiskt det.
Det var sista gången Familjeland besöktes av familjen Smith.
Parken stängdes nämligen efter alla stämningsansökningar.
I dess ställe finns en minnesvägg för de fallna.
Och jag? Man hörde aldrig av mig igen.
Men vissa påstår att de fortfarande ser mig i parken...