Hur skulle man känna igen David Eischers kod?
Med den kan man förändra världen.
- Förstår du vad koden gör? - Den gjorde dig.
Det är Davids nyckel. Ta hand om den.
- Gud skapade människan. - Vem skapade hubotarna, då? Djävulen?
Ring henne. Hon är ju din mamma.
- Kan jag låna pengar av dig? - Det är klart. Hur mycket behöver du?
Hur fick du tag på den där?
Vem för befälet över fånglägret?
Roger...
Det är bara hans hjärna som saknas.
Vem skulle göra nåt sånt här? Niska!
Jag har inte koden... men jag har Davids hjärna.
- Vem är du? - Akta dig för Roger.
- Roger? - Bakom dig! Framför dig!
Bakom dig! Stopp!
Stanna. Stå stilla.
Stå alldeles, alldeles stilla.
- Varför då? - För att lura Roger.
Jag tror att vi kommer att invaderas.
- Finns en karta över Hub Battle Land? - En sån som gästerna får?
Vi kallar dem inte gäster. De är inkräktare.
- Alla Rogers är inkräktare. - Välkommen till Hub Battle Land!
Vänd dig om. Ingen har varit här. Har du förstått?
Ingen har varit här.
Text: Imposter10
- Där är min bil. - Det gör inget om det tar lång tid.
- Det går fort. Jag lovar. - Ha så kul!
Sätt dig!
- Rör dig inte. - Du kan gå nu.
Gå.
Gå! GÅ!
Ni köper oss. Ni äger oss.
Men det är inte som ni tror.
Egentligen äger vi er.
Det är er vi tittar på.
Det är ni som liknar oss.
Det är vi som är äkta och det är ni som är de falska människorna.
Andra gången proppen går. Vi måste säkra upp till 32 ampere.
- Ampere... - Men det fixar jag.
- Säg ampere igen! - Kolla vad vi kan slänga.
- I dag, gärna. Nu, kanske? - Vänta...
Jag tror att den har lossnat.
- Syns den? - Ja, men det är ingen fara.
Det här får bli vår morgonrutin.
- Är det jämnt? - Ja. Så...
Du, jag har funderat.
Jag har tänkt. Adoptionen. Jag har tänkt lite till på den.
Om det här är något som du verkligen vill, så vill jag också det.
Menar du det? Det är ju allt som jag har önskat.
Det är ju fantastiskt!
Det finns en elomvandlardosa, som liksom pulserar ut strömmen.
Pulsbreddmodulering? Det vore toppen.
- Se på mig! - Ska jag berätta om min uppväxt?
- Nej, jag vill bara se på dig. - Okej.
I dag ska jag hämta det som behövs för att göra dig fri - göra mig fri.
Och sen...
ska vi förenas du och jag.
Jag ska bo inne i dig och du ska bli jag.
- Strax ska jag åka hem till mamma... - Vi har ingen mamma.
Jo, jag har en mamma. Alla människor har en mamma.
Det kan vara så att man inte vill veta av sin mamma.
- Jag vill inte veta av min mamma. - Precis.
I dag har jag en mamma, för att hon har nåt som vi behöver.
Men du kommer aldrig att behöva träffa henne.
Jag lovar.
Jag är ett Davids barn.
Jag ska aldrig dö. Jag kommer att härska.
- När åker vi? - Snart.
- Vill ni hänga med? - Nej, vi stannar nog hemma.
- Då stannar jag kanske här. - Du ska med!
- Mimi, du kanske vill följa med? - Jag måste defragmentera i dag.
Mina system begär uppdaterade protokoll.
Jag måste vara avstängd till i kväll.
Så om nån av er kan starta mig igen efter middagen...
Bra att hon tar hand om sig.
Då kör vi.
Hon har redan stängt av sig, så vi kan väl ta det senare.
- Det känns bara så fel... - Betty kommer när som helst.
Har du berättat för henne?!
Hur ska vi annars få reda på om det är rätt kod?
Vad kan du om programmeringskod?
Tobbe, fattar inte du hur stort det här är?
Mimi kanske vill vara den enda frigjorda huboten-
-men tänk på hennes bästa.
Tänk på hur det skulle hjälpa henne om det fanns fler som var som hon.
Hur det skulle hjälpa alla hubotar!
Vi kan ta reda på om det är rätt kod.
Men jag vill att vi bestämmer vad vi ska göra med den. Lova det!
Ja, jag lovar.
Jag lovar, Tobbe.
Tack!
Vad fan...
Kom, då!
Hej! Det är lugnt, jag har inte mekat med honom.
- Är Kevin hemma? - Nej, han är och campar.
Kan jag komma in? Snälla?
Visst.
- Hej! Liam. - Hej.
Det är sig likt.
- Jag har träffat Kevin. - Ja.
- Ska jag diska, Roger? - Var så god.
Skönt att han kommit på bättre tankar om Äkta ungdom.
Ja, ja.
Det är så här att jag och Liam, vi ska flytta.
- Jaha. - Utomlands.
Vissa länder har lite mer liberala regler när det gäller hubbar.
- Vart? - Nederländerna.
- Vet Kevin om det? - Ja, jag har pratat med honom.
- Han ville kanske följa med. - Sa han det?
Jag har plötsligt fått jobb, så vi flyttar om några dagar.
- Några dagar? Nu? - Färdig.
- Vill du att jag dammsuger, Roger? - Nej, vi ska gå.
Jag har försökt att få tag på honom, men han svarar inte.
Han är på läger med Äkta ungdom.
- Han sa ju att... - Han är nästan vuxen.
Vad ska jag säga? Det spelar ingen roll vad jag säger.
- Liam, vi ska hämta Kevin. - Nej!
- Jag gör vad fan jag vill! - Therese!
Men vad bra, den där blir perfekt! God morgon, Kevin! Har du vaknat?
Tack så jättemycket. Sätt den här. Ni tänker åt mig, det gillar jag.
Nu är det inte långt kvar. Ta vänster vid nästa korsning.
Snart startar valrörelsen.
Folk där ute är intresserade av hubotfrågan. De är oroliga.
- Kommer andra partier prata om det? - Nej, aldrig.
De lämnar sprickor. Vad kan man sätta i en spricka?
- Vad kan man sätta i en spricka? - En kil.
Vi får kila in hubotfrågan.
Om man sätter en kil i en spricka går saken i två delar.
- Har någon en kilfråga? - Hubotpesten.
Bra! Men vi ska säga HSN-trojanen som det faktiskt heter.
Vi gör en tankelek. Jag är ett av de andra partierna på torgmöte.
Jag pratar om välfärd, skatter och sjukvård. Avbryt när ni vill.
Jag skulle inte känna mig säker om en hubot skötte mig när jag var sjuk.
Har ni en handlingsplan om en hubot på ett kärnkraftverk blir smittad?
Hubotar är förbjudna på kärnkraftverk.
Varför? Är det för att de är livsfarliga?
- Robotar är alltid säkra. - Men inte på kärnkraftverk?
De kommer säga att hubotar inom kommun och omsorg är virusskyddade.
- Inte den som körde en buss i diket. - Det var ett privat bolag.
Nu är debatten igång! Vi ska få fram så många kilfrågor som möjligt.
Dela in er två och två, och så ser vi vem som kommer på flest.
- Kevin, ska vi...? - Två och två. Ta pennor.
Det ser exakt ut som det Einar håller på med. Men titta här i slutet...
- En vanlig kod slutar inte så här. - Ja, jag vet inte.
Pröva att lägga till det här. Jag fick det av Mimi.
Nej. Det händer ingenting.
- Einar får sticka en hub med det. - Nej, det räcker.
- Kan vi inte prova det på er hub? - Verkligen inte.
- Allvarligt! - Nej.
- Vi kan prova på dig. - Roligt...
Tobbe, kom igen.
- Jag vill inte. - Vi måste ju se om det fungerar.
Om den funkar - vad gör vi då?
- Då vet vi. Vad är du rädd för? - Vi har ju pratat om det här.
Ingen gör nånting som vi inte vill.
Vi behöver en hub att testa på. Einars är hackade, så de funkar inte.
- Vi skulle ju kunna ta... Lennart. - Ja!
Det är morfar. Tänk om han pajar.
- Han är redan paj. - Ja, om han redan är paj...
- Hur är han paj? - Han blev knäpp och buggig.
Okej. Och ni har provat en vanlig omstart? Eller?
Okej, vi testar.
Tobbe, kör du!
Perfekt! Lyssna nu...
- Lennart. - Betty. Hej.
Vi tar honom till oss och gör en säkerhetskopia.
Vi provar att göra en ominstallation av honom.
Då blir vi säkert av med alla buggar.
- Okej... - Koppla av. Det är ingen fara.
Okej.
- Lennart, du ska följa med oss. - Följa med kan du göra själv.
Morfar... det går bra.
Jaha. Jag var skolmästare på 60 meter. Har jag berättat det?
Ja. Ungefär 100 gånger.
Kom!
Här måste det vara. Här är det! Sväng vänster.
Sen... miljö. Hubotar drar ju el. Batterier är miljöfarliga.
- Bra. Skriv det. - Jag skriver miljö.
Folk blir feta. De rör sig mindre när deras dockor gör allt åt dem.
- Är det så? - Jag vet inte.
Det låter inte otroligt att det skulle vara så.
Skriv fetma. Övervikt.
Vi vet hur det var innan hubotarna fanns.
Hur ska det bli i framtiden när vi får barn?
Jag menar inte när VI får barn, utan när folk i framtiden...
Jag kommer ju att få barn nån gång. Hur ska man säga?
Och så kanske de tar över världen.
Hörni, tiden är ute!
- Vi samlas igen. - Jag tror att Eva ropade.
Tror du att vi vinner den här kiltävlingen?
Vi lär ju döda Oskar i alla fall.
För dem som påstår att de enbart är gulliga-
- är det viktigt att förklara att det finns en del risker också.
Bra! Jättebra.
Vilka har inte sagt nånting? Rebecka och Kevin, har ni nånting?
Jag kommer snart.
- Vi pratade om miljön. - Hej, hej!
Batteri...
Kevin, jag måste prata med dig. Kom.
Vi har schemalagd verksamhet här.
Jag är Kevins mamma. Jag behöver prata med min son nu.
- Jag behöver ju prata med dig. - Fan, hon har en pacman med sig!
Det här är ett hubotfritt område. Ta bort huboten genast.
- Han vattnar ju bara. - Han? Är det en levande varelse?
- Många är rädda för hubotar. - Han är helt ofarlig.
- Jag vill prata med min son. - Nu räcker det. Ta bort din hubot!
Jag ska flytta nu, Kevin, som jag sa häromdan.
- Om du vill, så får du följa med. - Jag vill inte följa med!
- Jag vill aldrig mer se dig. - Det menar du inte.
Jo, det gör jag.
Stäng... stäng av den där!
Om du vill prata med din mamma, går det absolut bra.
Sätt dig, älskling! Sätt dig och kör.
Kör! Skynda dig.
Det där var inte min morsa. Hon lämnade farsan för en hubot.
Jag snackar fan inte med henne igen.
Hubotarna förstör våra liv. De förstör tusentals människors liv.
Medan vi sitter här förstör de våra liv.
Om vi inte sätter stopp för det här...
Vi SKA sätta stopp för det här. Hubotjävlar ska ner på havets botten!
Jag höll på att säga att hubotarna förstört mitt liv också.
Det skulle de ha gjort om jag inte gått med i Äkta ungdom.
Jorden är till för äkta människor!
APPLÅDER
Jag har blommor till Douglas Jarméus.
Ring hans far och fråga var Douglas bor.
Hans adress, tack.
Vi ska inte ha en sån. Vi ska ha ett riktigt barn.
De har riktiga barn också.
Douglas och Florentine?
Vi är den ledande adoptionsbyrån.
Vi har ett samarbete med Bambitronics Hubotchild-program.
Vi vill ha ett riktigt barn. Det finns många fattiga och föräldralösa.
Jag ser att ni är nygifta. Ni ska egentligen ha varit gifta i två år.
Men om ni kan styrka att ni har haft en längre relation, går även det bra.
Det tycker jag är ett rimligt krav.
Vi har varit tillsammans väldigt länge.
Vi har det gott ställt också. Det spelar väl roll.
- Man kan inte köpa sig ett barn. - Nej, det kan man inte göra.
- Jag menar att pengar spelar roll. - Vi ser till annat än pengar.
- Så klart. - Kan vi gå vidare?
Om jag tvingades lämna bort mitt barn skulle jag välja en rik familj.
Ni säljer väl barn? Det här är väl inte gratis?
- Vi säljer inte barn. - Naturligtvis inte.
Florentine menar bara väl. Hon blir extremt engagerad bara.
Ursäkta mig.
Ni får komma in med kompletterande uppgifter, så tittar vi på dem.
För närvarande är det en kö på minst 36 månader för en adoption.
- 3 år? - Så ser verkligheten ut. För alla.
Hur kan de låta barnen vänta i flera år på att få föräldrar? Vidrigt!
Alla tar så här lång tid på sig.
Vi gör det här till nånting positivt. Vi får några år själva.
Vi kan resa. Vi kan göra precis vad vi vill. Vi använder den här tiden.
Vi tänker och ser vad som händer.
Du har rätt. Jag ska tänka på det.
- Jag vill promenera hem och tänka. - Du får gå flera kilometer i regn.
Jag är laddad och jag hittar hem.
Jag klarade mig bra innan vi träffades.
Eh... okej.
Jag gick på Tekniska högskolan och kilade stadigt med en annan tös.
- Er mormor träffade jag 3 år senare. - Lennart...
Ann-Louise hade jobb och egen lägenhet. Där bodde jag...
- Vi måste stänga av dig nu. - ...lnnan jag kom ut i arbetslivet.
- Morfar... - Man kanske skulle ringa Ann-Louise.
- Lennart, vi måste stänga av dig nu. - Va?
- Vi måste stänga av dig. - Det vill jag inte.
- Vi måste göra en säkerhetskopia. - Nej, säger jag.
Jag ska inte stängas av. Hör du inte vad jag säger?!
Nej! Hjälp!
- Lilla morfar... - Betty!
Ja. Tack!
- Vad kommer att hända exakt? - Exakt...
så har jag ingen aning.
- Jag vet inte vad ni har här. - Klar? - Yes.
Det här är vanlig HTML. Sen är det något slags ekvationer.
Strängekvationer.
Det är inget program man kan köra.
- Vad gör du nu? - Vi behöver mer processorkraft.
Mer minne. På stickan finns bara ritningen. Paketet.
Okej...
Finns det några snälla barn här?
- Holy shit! - Vad är det?
Vi har kommit igenom!
Okej, då kör vi.
- Har alla förstått hur det fungerar? - Ja.
Ni har 20 minuter på er. Träffytorna är bröst, mage och ben.
Ni har valt fair game, så träff på kvinnor med barn ger minuspoäng.
Några frågor? Gör er redo. Lycka till!
Four, three, two, one...
game begins!
Häråt!
Och på lördag stänger vi 22.00.
Välkommen.
Förra veckan var bäst hittills. Vi har överskridit målen med 20 procent!
- Bra, Odi! - Hade inte du en grabb? - Jo.
Ta hit honom och hans polare och låt dem testa.
- Hej, Jonas. - Jag blir borta resten av dagen.
Vi har överskridit säljmålen med 20 procent! - Jag berättar sen.
Häråt!
- Så får vi inte göra. - Säger vem? Säger Roger.
SKRIK
Det här gör oss osårbara.
Alla Rogers har invaderat vårt Hub Battle Land. Vi ska inte falla.
Vi ska kämpa tills de försvinner.
Sch!
Den här vägen.
Ta loss mig.
Ta loss mig!
Bea... är det vad du kallas?
- Jag tror att vi kan hjälpa varandra. - Du kanske kan hjälpa mig.
Jag bestämmer och du gör vad jag säger. Annars är det god natt.
Du är ju bara en robot, vilken avancerad programvara du än har.
Jag behöll hjärnan efter David.
Det kändes bättre än att lämna kvar den.
Men så försöker du stjäla den. Vad handlar allt det här om?
Jag vill träffa min man igen.
Hjärnan betyder mycket för din son också - Jonas.
Vi kan båda få det vi drömmer om.
Du drömmer inte om nånting. Är det klart?
Det där vet du ingenting om.
Davids minnesenhet i hjärnan...
Utan kroppen är den oanvändbar. Den måste kopplas till skallen.
- Svårt att få upp den ur graven. - Den är inte där längre.
Men jag kan visa din son var den finns om du släpper mig.
Jag gör ingenting innan han kommer.
Du behöver nog spara på dina batterier.
- De försvann bara. - De är nog där ute.
Nej, vi försökte leta efter dem.
- En av dem hade ett riktigt vapen. - Ett riktigt vapen?
Jag vet inte...
Okej, ni får pengarna tillbaka.
Om man inte är så van vid riktiga vapen, kan de här se äkta ut.
Ni är välkomna tillbaka!
- Roger? Roger! - Här är jag.
Du, det här senaste gänget fick inte syn på några hubbar.
Nåt knas är det, för vi har tappat kontakten med hubbarna.
- Ta hit dem, så får vi kolla. - Men de är väl där?
Roger, Silas undrar om du har tittat i det höga huset?
Högst upp.
Ompositionering. Roger kommer.
Jag hittade den här.
Vad fan? Pistolen är borta.
- Har du en pistol?! - Ingen har varit här.
Vem har varit här, Odi?
- Ingen. Han den nya. - Den nya?
- Huboten? - Ja.
- För helvete... - Han fattar ju inte.
Lugn. Fan, det är lugnt.
Okej, vi gör så här: Vi stänger för i dag, så fixar vi det i morgon.
Okej? Det är lugnt.
Det är lugnt, Roger!
BARNGRÅT OCH BRÅK
Städning?
God kväll!
Då... omstartar han nu.
- Shit! - Rör honom inte nu!
Gör nånting, då!
Ann-Louise!
ANN-LOUISE! FY I HELVETE!
Vem är jag? Lennart!
LENNART!
Tobbe, spring efter honom!
Shit...
- Lennart? - Einar, kommer du?
Titta! Kom!
Man kan inte sticka dem med det här programmet på vanligt sätt.
Det här är mer som ett väsen, en virtuell massa.
Om du häller i allt på en gång, blir det en "överdos".
- Jag måste prova på fler hubotar. - Jag kan ta den och ge tillbaka den.
- "Jag kan ta den"? - Den är ju deras.
Var är det säkrast att gömma den, om inte här?
Okej.
POLISSIRENER
Stå stilla!
Nej!
Vad ska vi göra?
Ingen fara. Vi kan hämta ut honom från Hub Sec i morgon.
- Eller... den som äger honom kan det. - Det blir väl mamma, då.
- Tobbe? - Jag måste hämta koden.
Tobbe!
Vad fan...
- Var är han? - Jag sa åt honom.
Men Tobbe, det är lugnt! Han har låst in den. Inget kan hända, okej?
Kommer ni?
Vilket ställe skulle vara säkrare?
- Hej... - Jag körde fel.
Jonas... sätt dig.
Varför är de här?
Inbrott. De var ute efter samma sak som du.
Var är den - hjärnan?
- I den... Den är väl inte skadad? - Vet du vad du ger dig in på?
- Ja. - Är du säker på det?
Jag vet vad jag håller på med, mamma.
Jag hämtar dem senare. Tyvärr har jag mycket att göra...
- Men Jonas... - Släpp mig!
Man måste ha alla delarna från Davids klon. Annars fungerar inte hjärnan.
Hur vet du det?
Jag hade ett samtal med... den där.
- Var är kroppen? - Hon har gömt den.
Vet du var den kommer ifrån?
Det är en klon av Davids fru.
Den är David Eischers. Då står den på hans företag.
- Vet du vad det betyder? - Att jag äger den.
Han behöll serienumret... som ett sista koppel.
Vet du vad MSU-kod är? Hämta penna och papper.
Med den kan du låsa och låsa upp operativsystemet, sörru!
Du kan återställa den till det som den var när den lämnade fabriken.
Det vill vi inte göra, men vi vill däremot aktivera stöldskyddet.
Har du ett... elektroniskt id-pass, eller är det för modernt för dig?
- Nej, jag har ett sånt. - Ring Hubtronic.
Begär MSU-koden på den där enheten.
Hej, jag skulle vilja ha en MSU-kod till en hubotenhet. Ja, jag väntar.
Sprang...? Var är han nu?
Han blev tagen av Hub Sec.
- Ni visste ju att han var trasig! - Förlåt! Vad ska jag säga?
- Det var dumt. - Ja, det var det.
Ni har inte gjort nåt annat med honom hos de där? Tobbe?
Vad då? Nej. Vi kan hämta honom i morgon och göra en återställning.
- Jag hämtar honom nu. - Älskling! Vi gör det i morgon.
Hej, Tobbe.
Är allt bra?
Allt är bra. Jag är bara trött.
Jag måste sova...
Akta nacken. Och håll i huvudet.
Visst är det vackert? Hub Battle Land.
En dag ska du växa upp och försvara vårt Battle Land.
Rick, jag vill gå tillbaka.
- Du stannar här. - Akta!
Jag går och letar efter el.
Stanna här.
Här... mamma...
Bea? Jag har aktiverat ditt stöldskydd.
Du går i vila om 12 timmar om inte min mamma avaktiverar stöldskyddet-
-med fingeravläsaren.
Res dig!
Följ med mig och visa var Davids klon är.
Gå!
Att koppla hjärnan till klonen kräver avancerad utrustning.
Jag har det som krävs för att frigöra min klon.
Varför skulle jag lita på dig?
Jag har hubotar som vi kan testa på och jag har en säker plats.
Jag har kvantdatorer och jag vet hur man gör.
- Så har vi ett avtal? - Släpper du mig fri sen?
Vad som händer sen har helt att göra med hur väl du samarbetar.
12 timmar går. Har vi ett avtal?
Och Clouette?
Hon blir kvar här... så länge.
Stanna!
Sitt!
Clouette har nycklarna till stället där vi gömde kroppen.
- Om du hellre vill, så... - Nej.
Det går fort.
BARNJOLLER
Har du en bit papper?
Tack.