Tidigare i Revolution...
Jag gissar att Miles är med din mamma. Du måste varna honom, och jag följer med.
- Ursäkta? - Din familj kan behöva min hjälp.
Vad vill de min mamma?
Rachel, Ed Truman, USAs regering. De slog ut hälften av Titus' killar.
Jag är glad att vi kom hit när vi gjorde.
Ursäkta, men ni kommer från ingenstans, och kallar er själva för USA.
- Jag är nyfiken. - Jag är patriot, Rachel.
Vi kan inte ha dig strosande runt och prata om alla våra hemligheter.
Vi jobbar för patrioterna.
- Så vad händer nu? - Blöder rött, vitt och blått-
-tills vi har kommit upp till toppen och dödat dem alla, för din mamma.
- Vi ska hålla dig underrättad. - Vad händer med min son?
Vi har en speciell plan för honom, om du inte har problem med det.
- Vad som än krävs. - Någonting händer utanför muren.
Jag ska ta reda på vad.
Vad fan är det som händer med mig?
- Vad gör vi? - Jo, det här är en ockupation.
Varje ockupation förtjänar ett bra motstånd.
Gud välsigne Amerika.
Hej, vart ska du?
Jag ska hitta min mamma. De kanske redan har henne.
Charlie, de har intagit staden. Vi måste vara smarta, tunna ut leden.
Vem fan är det där?
Mannen på bangården, fick DET att hända med dem...
Vad i blåsvedda helvetet?
Ingen kemisk tillsats. De började bara brinna som facklor.
Kasta kropparna i floden.
Hur väl begravde du Ken?
Jag torkade bort blodet, sopade golvet. Tror att jag gömde den.
- Du är en komplicerad kvinna. - Ja.
Miles.
Var du på bangården, eller något, i natt?
Jo, det är en lång historia. Du kanske vill sätta dig.
Du hoppade över ett stängsel, två killar pekade med vapen mot dig-
-och så började de brinna.
Hur vet du det?
Eftersom jag såg det.
Såg det? Aaron, du var inte ens där.
Jag såg det, och jag är säker på att jag gjorde det.
- Vad fan snackar du om? - Berätta för honom.
- Tror du att det är nanotekniken? - Vad skulle det annars vara?
Men den måste sända bilder till huvudet. Den måste lyda order.
De är inte konstruerade för sånt.
Det förändrar inte faktum att det hände.
Kan vi... spola tillbaka en bit?
Vad är det nu?
Vilka är de?
Det är Texas Rangers.
- Vem av er är Truman? - Jag.
- Edward Truman, USAs regering. - USAs regering?
Jag heter John Franklin Fry, inrikesminister i nationen Texas.
Och ni är en väpnad styrka på vår suveräna jord.
Något skäl till varför jag inte skulle skjuta dig där du står?
Måste älska Texas.
Lägg ner era vapen!
Det sista vi vill ha, är strid.
Det var jag som skrev brevet.
Ja, vi fick ditt brev. Artighet ändrar inte fakta.
Vi räddade staden från Andovers klan. Jag ber bara om en chans att förklara.
Känner du den där killen, Miles?
När Texas och Monroerepubliken bråkade, försökte jag döda honom.
Förhoppningsvis har han kommit över det, för just nu är han vår bästa chans.
Starta ett krig, med patrioterna.
S02E05 *One Riot, One Ranger* översättning: ammi[STfA]
Jag upprepar, ni får bara gå ombord, om ni har en verifikation!
Ni får bara gå ombord om ni har en verifikation!
Okej! Okej! Lyssna allihop! Allihop!
Den här är full! Den här är full! Det blir snart fler platser tillgängliga!
Det blir fler platser tillgängliga inom kort.
Vart ska de?
Vi byggde ett nytt läger vid Perrysburg. Artesiska brunnar, slutna avlopp.
Det är den nya heta biljetten från stan.
- Du ville något? - Jag har blivit kallad till D.C.-
-mina livvakter är underbemannade för tillfället, så du följer med.
Jag är... glad att ha ditt förtroende.
Du har inte mitt förtroende.
Jag beordrar dig.
- Vi reser om en timme. - Ja, frun.
Och så om du kunde tillbringa en dag eller två här-
-och se att våra avsikter är äkta?
Inget illa menat, men jag skulle hellre krypa naken genom krossat glas.
Jag rider mot Austin i gryningen.
Men jag ska prata med generalen. Det är allt jag kan lova.
Det är allt jag kan begära.
Medan de är här, öppna portarna, avbryt patrulleringen.
Och vem som än kommer in på bangården inatt, ta dem, innan de pratar med Texas.
Hör du det?
Ursäkta mig. Den här är från en vän.
Hej, John. Du fick mitt meddelande?
Miles? Vad fan gör du här?
Det skulle hjälpa om du kallade mig "Stu Redman".
- Bastard. - "Redman".
Du försökte döda mig. Jag kan få dig avrättad, här och nu.
Krig är ett helvete.
Men du har större problem just nu. Det har vi båda.
Och det vet du om.
Låt mig gissa.
De sa att de skulle stanna, tills de hade utplånat Andoverklanen.
De är bara som goda grannar... hjälper en stad som behöver det.
De flyttar tillbaka norrut så snart det är över.
Du vet att det är kvalificerat skitsnack, eller hur?
Vilka de än är, John, de är inte Amerika. De är farliga.
- Jag förstår det. - Det tror jag inte att du gör.
De skickade Andovers på oss. De släppte bomberna över Atlanta och Philly.
De invaderade.
Och inte fan tänker de sluta, för att du är här.
Men Texas, är en 500-kilos gorilla...
...i en stetsonhatt.
Du kan hejda dem här.
Du måste bara be generalen att skicka allt han har.
Jag behöver bevis på att de ljuger, att de är så dåliga som du säger.
Vilka bevis? De är redan här.
Miles, vi har redan 70% av våra trupper engagerade vid södra gränsen.
Du vill att jag ska öppna en andra front på order av en ökänd krigsförbrytare?
Jag är ingen idiot. Jag vet att de här "patrioterna" korpar landet österut-
-och på slätterna, men chefen vill ha ett fördrag, inte ett krig.
- Då är han en idiot. - Men fortfarande min chef.
Och jag har mina order. Jag kan inte komma till honom utan säkra bevis.
Midnatt ikväll...
Laskys Mill, uppför floden.
Möt mig där, så får du dina bevis.
Och John, de här patrioterna.
De har ögon och öron överallt.
- Du måste komma ensam. - Så jag ska lita på dig?
Ja, det borde du.
Miles.
Charlie, hej.
- Det var som fan. - Hittade det på en prisjägare.
Jag fattar inte. Om patrioterna vill ha Rachel, varför har de inte hämtat henne?
Den som det visste.
Du valde en jävla tidpunkt att komma tillbaka.
- Säker på att vi har stora problem. - Skojar du? Det är därför jag kom hit.
För att rädda era arslen.
Jag har saknat dig, stumpan. Vi går och visar det här för din mamma.
Vänta. Följ med mig först. Jag vill visa dig något.
Vad? Varför?
- Har du varit i stan en vecka? - Ja.
Och du kom tillsammans med Rachel Matheson?
- Hur mår hon? - Jag vet inte, ännu.
Så du vill bli lärare?
Inte riktigt. Men, jag menar... Jag var det tidigare.
Jag förestod ett skolhus på en bosättning i Wisconsin.
Har du några kvalifikationer?
Fyra examina. Två doktorsexamen från MIT.
- Du är... överkvalificerad. - Det är sant.
Tack... för att du kom hit.
Skylten säger att du behöver en lärare. Jag är lärare.
Fortfarande... Nej, tack.
- Jag är den enda sökande. - Får jag vara ärlig?
- Du luktar sprit. Ingen bra början. - Okej, ja, du har rätt.
Jag kommer inte att dricka... på jobbet.
Lika viktigt... de sista 20 minuterna, har du inte dragit på munnen, en gång.
Ärligt talat är du, en trist, ogift farbror, som kanske skrämmer barnen.
Du vet ingenting om mig. Det förstår jag.
Men jag har inte haft mycket att le åt, den senaste månaden.
Och om jag inte gör något...
...förlorar jag det helt.
Inte inför barnen, för det skulle vara... Jag är mycket professionell.
Snälla.
Jag behöver ett jobb. Jag behöver det här jobbet.
Tror du att du kan lära dig le?
Hon har verkligen saknat dig, Charlie.
När ni träffas igen, ta det lugnt med henne, okej?
Ja, jag ska försöka spela trevlig. Lovar.
Okej, nu måste du lova mig att inte explodera eller bli tokig.
Vänta, va? Nej.
Det är aldrig en bra...
Miles.
- Vad har du gjort med henne? - Ingenting.
Jag känner dig, vad har du gjort?
- Jag har inte rört henne. - Jag skulle inte låta honom röra mig.
Jag räddade hennes liv.
Tog du hit honom?
- Charlie, kom nu. - Miles...
Jag har gått över halva landet, för att hjälpa dig!
Förlåt?
Just det. Med de här amerikanska killarna.
Som det ser ut, kommer du att behöva det.
Åh, du är här för att hjälpa mig?
Jag vill inte ha din hjälp, Bass. Jag borde döda dig.
Det stämmer. Men du är inte kapabel att avlossa skottet själv. Eller hur?
Se på dig själv, en enhänt tönt.
Du kan inte göra det här ensam. Du behöver mig.
Vill du hjälpa mig?
Försvinn härifrån.
De bombade vår stad, Miles!
De brände den.
De försöker skylla på mig. Jag vill ha hämnd.
Bästa sättet att få det, är du och jag... tillsammans.
Det vet du.
Jag ber om...
Jag ber om vapenvila.
Varför hämtar vi inte bara mamma och går?
Vart?
Falska jävlar finns överallt. Här duger gott att bygga ett försvar.
- Miles, du pratar om att starta ett krig. - Alldeles riktigt. Det var smart.
Vi får texanerna att slåss mot patrioterna för oss.
- Det blir ungefär som i Ann Arbor. - Vad hände i Ann Arbor?
Släpp det.
Okej, förlåt.
John Fry rider i gryningen. Jag förväntas ge honom bevis ikväll.
Oroa dig inte. Vi ska ge dig bevis.
Rachel?
- Hej, Cyn. Har du sett Miles? - Nej. Har du sett Aaron?
- Han är borta. - Borta? Vad menar du?
- Han packade och stack. Gud vet var. - Okej, låt mig kolla med Miles.
Rachel. Du måste hitta honom!
Aaron berättade om dina galna små maskiner.
Något händer med honom. Han ser saker. Han är rädd, och nu är han där ute.
Hur långt kan han ha kommit? Vi delar på oss.
Vi möts hos dig om tre timmar.
Det kommer att bli bra.
Jag har något åt dig.
- Vad? Varför? - Bara något som hjälper dig i klassen.
- Jag förstår inte. - Du behövde ett.
Det är ett leende, idiot.
Det var det dummaste jag har sett på väldigt, väldigt länge.
- Förutom att du ler. - Visst. För att det är dumt, men...
- Vad? - Carl!
- Vadan den glädjen? - Aaron, det här är min make Carl.
- Är du den nya läraren? - Ja.
Och du är rolig?
- Så vad var skämtet? Jag gillar skämt. - Det var bara... tänderna.
Det är dumt.
Och varför är det roligt? Hur kan det vara ett skämt?
- Är det ett privat skämt, Aaron? - Nej, Carl.
Nej, naturligtvis inte.
Jag bara jävlas med dig. Fattar du? Det var ett skämt.
Trevligt att träffas, magistern.
Den var fylld med fångar igår.
Du visste att de skulle fly fältet. Vad hade du förväntat dig?
Jag vet inte. En ledtråd, ett spår, vad som helst.
Upp med humöret, kompis. Fry ska få sina bevis.
- Vad var det där? - Vilket?
Det skiter väl du i. Har du roligt?
Tror du att jag vill vara här med dig?
Slå dig inte för bröstet.
Låt mig vara tydlig.
Du kanske är användbar, men det här är inte som Butch och Sundance.
Du är en mörk grop, som jag under många år har försökte krypa ur.
Jag tillåter inte att du drar ner mig igen.
Det är inte mycket, men jag hittade några vagnspår.
Det är bättre än ingenting. Vi ser efter vart de leder.
Den jäveln igen. Han är som en dålig vits.
Midda'!
Hejsan!
Kommer ni från Savannah-lägret?
- Ja, det gör vi. Är ni på väg dit? - Ja, frun.
Minister Allenford, operativt befäl.
Jag vet.
- Jag skickades ut för att möta er. - Ursäkta?
- Vad gör du? - Hur hittade du mig?
Du berättade att du gick hit ibland för att tänka.
- Gjorde jag? - Ja.
Det påminner mig om förr i tiden, när jag hade tre stycken sådana här.
Cynthia är orolig, du måste komma hem.
Säg att jag är ledsen, men jag tror inte att jag kommer tillbaka.
Jag vet att du är upprörd.
Upprörd?
"Upprörd", är inte ens i närheten.
Rachel, jag dödade de där killarna genom att tänka det.
- Det vet du inte. - Jo, det gör jag verkligen.
De skulle skjuta Miles... då blev jag blixtförbannad-
-och sedan började de brinna.
Jag klarar inte mer.
- Tänk om någon annan blir skadad? - Det blir de inte.
Även om det här är möjligt, och jag är inte...
Jag kan inte säga att det är så, men du räddade Miles.
Du förstår inte.
Det är inte första gången det har hänt.
- Vad är det? - Förlåt.
Aaron?
- Fan, vad gör du? Undervisar? - Ingenting. Jag såg ingenting.
- Tittade du? - Är du pervers?
- Det är sånt du tänder på? Eller hur? - Nej.
Carl, låt honom vara.
Säger du ett ord till Cynthia, dödar jag dig.
- Förstår du? - Jag förstår.
Bra.
Jag försökte få ut dem, men jag kunde inte.
Cynthia tror... hela staden tror... att deras lampa startade branden.
Det trodde jag också, tills nu.
Nu vet jag, att det var jag.
Oavsett vad det är, kan jag inte kontrollera det.
Vad händer om jag gör något sånt mot Cynthia?
Det gör du inte. Jag känner dig.
Det vore bättre för alla om jag bara försvann.
Cynthia behöver dig. Jag behöver dig.
Vi ska reda ut det här. Vi ska... Jag vet inte hur.
Men du...
...du måste komma hem. Du, du...
Snälla.
Jag tror att vi är okej här. Men kulan måste ut.
Vänta.
Det här är ett illa valt tillfälle att inte lita på mig.
Blusen också.
Så, ska du berätta för mig vad det handlade om där borta?
Jag skrev ett brev till... till överkommandot.
Ett brev? Som sa vad?
Vagnarna i Savannah, på dem de bara släppte ombord de friska och unga...
...de var inte på väg till ett nytt läger.
Så vart?
Ett omprogrammerings-center.
Vilket jag antar är lika livat som det låter.
Du kan inte tänka dig en värre plats. Vetenskapliga tester.
Ständiga dieter på LSD, PCP. Som jag protesterade.
Tydligen var det här deras svar.
De tål inte kritik.
Ser ut som jag satsade på fel häst.
Lycka till, damen.
- Vad? Du kan inte lämna mig här. - De försöker döda dig.
Jag råkar vara patriot, inte rymling.
Ursäkta mig.
Det är din son.
- Vad är det med honom? - De har honom...
...på samma omprogrammerings-center.
Var... är... det?
Jag tar dig dit, om du hjälper mig.
Jag hatar att säga det, kompis... Men det här spåret leder ingenstans.
Jag antar att det här är som Butch och Sundance.
Hur många tror du? Sju? Åtta?
Vad gör vi?
- Minns du South Bend? - Ja, det kan fungera.
Varför säger ni bara städer!
- Säkert att du känner för det? - Oroa dig för dig själv.
- Täck oss. - Vänta!
Nu.
Du? Jag är skyldig dig en tjänst. För den här.
- Hjälp mig att få upp honom. - Vad gör du?
Han jobbade för Titus. För patrioterna. Pratar han, är han vårt bevis.
Antar att det löste sig.
Du vet att Cynthia dödar dig om du drar.
Jag är medveten om det.
Aaron?
Aaron? Hej! Hej, Aaron!
Aaron, kan du höra mig?
Aaron!
- Jag såg något. - Vad såg du?
Vad?
Du måste erkänna, förr, var det... Det var ganska kul. Eller hur?
Vad fan är det som händer?
- Rachel. - Åh, Gud. Okej, lyssna.
- Vänta, Rachel. Vänta! Rachel, vänta! - Ur vägen, Miles.
Vi har inte tid för det här. Fry är här, vilken minut som helst.
- Varför skyddar du honom? - Eftersom han hjälper oss.
Charlie?
Och eftersom jag tog hit honom.
Lysande. Tack, Charlie. Det var mycket hjälpsamt.
Tog du hit honom?
Och varför skulle du göra det?
Ni kan skjuta varandra senare.
Just nu, måste ni utom synhåll. Bass? Därborta.
Ni tre, upp på övervåningen.
Jag ber er! Gå bara upp, snälla.
Så, Monroe? Det... var en överraskning.
Upp med dig!
Jag är så glad att se dig.
Jag menar, personligen. Bara... glad att du är här.
- Hur har du haft det? - Jag har mått bättre, Charlie.
- Jag förstår. Jag försökte döda honom... - Men det gjorde du inte... för-
-han ville hjälpa dig, han är helgonlik. - Kan du låta mig förklara?
Och du trodde honom. Är du så dum?
Genom att komma tillbaka hit, ja, det tror jag.
Båda två.
Du hittade hit.
Det är... lite lantligt. Vad har du?
Här bakom.
Cyanid-tand. Den jäveln hade en cyanid-tand.
Vad fan är det här för killar?
- Så han var beviset? - Jo, tro mig, John.
Om han kunde prata, skulle du tappa öronen.
Jag vet inte vad du vill att jag ska göra, Miles.
Nu kan jag återvända till Carver och säga att jag inte gillar patrioterna.
Men han skulle bara gå vidare och underteckna fördraget ändå.
Han kommer inte att starta ett krig. Så om du inte kan komma med...
Vad tänkte du på? Vad är det med dig? Vad var det?
Allt vi behöver göra nu är att ge patrioterna skulden.
Och du har ditt krig.
Texas kommer att få spelet.
Det var det du ville, eller hur?