- Tidigare ... - Säg mig, hur kan jag vinna dig?
Vi behöver starka kvinnor, som du, i kyrkan.
Tror du att han var inblandad i kungens död?
Mannen har en historia. Gräv fram den.
Behöver du mer bevis på Guds vrede? Bron rasade, för att Han var missnöjd.
Bron rasade, eftersom den var gammal.
I morgon, väljer munkarna en ny abbot. Jag skulle vara tacksam för ert stöd.
Den engelska flaggan kommer att vaja på båda sidor av det brittiska havet!
Kungen! Kungen är här!
Far!
- Far! - Kära Joan!
- Edward. - Mor.
Du behövs inte här.
Joan har saknat dig.
Och jag har saknat henne.
Titta, vad du har vuxit!
Några nyheter?
Krig ger mig livsglädje.
Flandern har förklarat sin neutralitet, och vi idkar byteshandel i Nederländerna.
Det var goda nyheter.
Det kostar en rejäl slant, och våra kassakistor är tomma.
Det är bara pengar.
Jag hoppas att Frankrike visar sig vara värt det.
Kan du krönas i Stora katedralen i Reims? Det skulle bli så vackert.
Jag kunde klä mig i guld!
Låt mig besegra fransmännen först.
Sedan kan vi börja tänka på klänningar.
S01E04 *Check* Översättning: ammi.
Merthin, tror du att drottningen försöker att stoppa oss igen?
Vi har inget val, och vi har rättigheterna.
Hur ser stranden ut vid ställningarna, Jeremia?
- Vi har precis lagt dit dem. - Kan du gå och kolla?
Det ska jag, Merthin.
John, gå och hjälp Jeremiah.
Undan! Bana väg för lorden av Wigleigh!
Hora.
Jag bryr mig inte om saker i den här världen.
En dag ska jag få Kingsbridge att följa mitt exempel.
Genom att bygga fler väggar och hänga fler horor?
Genom att ta till mig kyrkofädernas värderingar.
Sankt Jerome bodde i en grotta, och klädde sig i djurhudar.
Sankt Jerome, som jag minns, var biskop.
Utan den maktpositionen, går dina planer i stöpet.
Bo i en grotta i ditt hjärta, min gosse.
Men om du vill vinna respekt, bygg ett palats.
Kanske det här, kanske.
Lady Philippa. Vilket oväntat nöje.
Hejsan, Lord Ralph.
Jag föredrar grönt. Jag gillar det. Skulle det här passa mig?
Ni, skulle smickra det, milady.
Det är lite tjockt för sommaren, tror jag.
Jag planerar för framtiden, sir.
Gör vad jag kan, medans det fortfarande är enkelt.
Milady?
Har ni inte hört?
Jag är med barn.
- Hur vågar du! Du har ingen rätt! - Kungen har den rätten. Vi ligger i krig.
Vi bryr oss inte om ert jävla krig! Vi betalar för något som inte gynnar oss!
- Vad händer här? - Ni skinnar oss!
- Släpp honom! Vad tror du att du gör? - Vi lånar pengar till kriget.
Hur vet vi att det är kungens vilja? Har du några skriftliga order?
- Vem här, kan läsa? - Jag kan.
- Bli inte inblandad, broder. - Jag är inblandad. Det är min stad.
Och vi måste bygga vår bro, det vet du.
Fortsätt lasta.
Ralph, gör inte så här.
Herregud. Det är okej.
Jag måste vara den enda abbotten, inom kristendomen, som bor i ett kloster.
Vi behöver en komfortabel plats att erbjuda våra speciella gäster.
Jag garanterar naturligtvis privata inkvarteringar, också.
Jag förstår. Och vem ska betala för det?
Kyrkan, naturligtvis. Du kan få en privat fristad också, om du vill.
Tack, abbott.
Men nunneklostret äger marken, inte jag.
Vi är en religiös orden, med kommunala ägarintressen.
Nunnorna äger ingenting.
Vi överväger att bygga ett härbärge här.
- Ett härbärge? - Med Caris Wooler, att vårda de sjuka.
Du sätter hennes trolldom, före Guds härlighet?
Om du undrar om jag sätter allas bästa, framför prästerlig fåfänga,-
-måste svaret bli "ja".
Jag önskar dig en bra dag.
Moder Cecilia!
Abbott Godwyn, vill ha min mark för att bygga ett palats.
Jag sa att du skulle få den, för att bygga ett härbärge.
Marken är din, och jag finansierar byggnationen.
Det har kommit till min kännedom,-
-i motsats till mångas föreställningar, att marken i Kingsbridge, tillhör klostret.
Inte markägare, arrendatorer, och inte nunneklostret.
Det är därför min plikt, som abbott, att vårda egendomen.
Och jag ensam, fattar besluten om dess användning.
För Guds Härlighet.
Han är en manipulativ vessla!
- Godwyn? - Ja.
Beräknande och dum.
Jag har stått ut med hans nonsens alltför länge. Jag reser till London.
- Skulle du vilja följa med mig? - Ja.
Vi ska få domstolen, att sätta Godwyn på plats.
- Varför tror män att vi behöver dem? - De är precis som barn, egensinniga.
Och den nya lorden? Jag skulle inte ha något emot en ridtur med honom.
Ge inte upp hoppet.
Han flirtade med mig en gång. Det finns nog inte så mycket där.
Okej, vi går tillbaka till byn.
- Jag kommer snart. - Vi ses där.
Kom.
Inte så mycket där?
Det var inte på allvar, min herre. Mina vänner och jag bara skämtade.
Det finns mycket mer där, än du tror.
Ligg ner.
- Kom igen, ligg ner. - Nej. Snälla.
Jag sa, ligg ner.
- Nej! - Han sa, ligg ner!
Snälla, nej!
Titta på mig. Titta på mig!
Han liknar dig.
- Vi borde kalla honom för Samuel. Sam. - Efter min pappa?
Annet? Vad gör du?
Vänta, vad har hänt? Vad är det för fel?
Inget. Inget är fel.
Wulfric, ta honom.
Har någon gjort något med dig?
Annet, titta på mig. Vem gjorde det här?
Ralph Fitzgerald.
- Jag ska döda honom! Ta barnet! - Nej.
- Ta honom! - Ska du lämna Sam, faderlös?
Vill du låta honom komma undan det här?
Det finns andra sätt att straffa honom. Annet kan svära in ett klagomål ...
- Det händer ingenting med det! - Sån är lagen. Sheriffen måste lyssna.
Ge det åtminstone en chans, innan du förlorar ditt liv.
För två hundra år sedan, etablerade abbott Philip, vårt nunnekloster.
I sin sista vilja och testamente, skrev han att klostret, självständigt,-
-skulle bestämma över sin egen mark. - Vi har hört den berättelse, Ers Nåd,-
-men var är beviset? Vi hävdar att den här mycket omtalade viljan, är en myt.
- Efterforskningarna är resultatlösa. - Jag kan inte tala för klostret.
Deras dokument kan ha försvunnit, lagts fel, eller kanske förstörts.
Men nunneklostrets dokument, existerar.
Jag behöver undersöka det här. Återkom i morgon. Jag yppar beslutet då.
Hon övertygade Moder Cecilia, att bygga ett härbärge.
Caris Wooler,-
-är Satans lärjunge.
- Du tror verkligen på det? - Jag vet att det är sant.
Och Gud verkar genom dig?
Det är min allra innersta önskan.
Så om Satan representerar fienden,-
-och Gud ser en rättvis motståndare i dig, är din uppgift fullbordad.
Hur hon än besegras, kommer Gud att godkänna det.
Abbott Godwyn? Vad gör ni här?
Du borde verkligen inte komma hit.
Var är abbott Godwyn?
Återvände till Kingsbridge. Han ville delta i ett möte.
Förlåt att ni fick vänta. Jag blev precis tilldelad ärendet.
Var är domare Wheatfield?
Har ni inte hört? Han dog igår kväll, i en brand.
Hans rum och alla hans tillhörigheter förstördes.
Inklusive testamentet?
Vilket testamente?
Vi är här ... för att diskutera Merthin kontrakt på brobygget.
Nu har jag fått höra,-
-att klostret vill anställa Elfric,-
-och ersätta Merthin.
Vad säger att klostret ska besluta om vem som ska bygga bron? Vi betalar för det!
Varför ska vi lida för drottningens dårskap?
Där! Där ser ni! Kvinnor! Kvinnor och judar, styr staden.
Godwyn, Jeremia är en kristen konvertit.
- Mot hans vilja. - Och Madge har varit medlem i gillet-
-sedan du var en liten pojk!
Kinsgbridge tillhör klostret!
Inte till föreningen! Inte till nunnorna!
Inte till kvinnorna! Eller judarna!
Jag har ansvaret här, och om ni inte hyr in Elfric,-
-upphäver vi brotillståndet, och byggandet kommer att stoppas!
Godwyn är en idiot.
Elfric fattar inte mina planer! Han har inte ens börjat, förstå dem.
Bron kommer att bli en katastrof.
En stor möjlighet ... borta.
Kanske...
... kanske inte.
Du trodde att det här skulle vara kulmen på ditt uppdrag.
Men det finns en värld bortom den här stadsbron.
Du har talang, Merthin. Hitta en plats som kan uppskatta den.
- Vad gör du här? - Jag väntar på dig.
- Jag har dåliga nyheter. - Jag har värre.
Jag har blivit uppsagd. Elfric ska bygga bron.
Så nu står jag till ditt förfogande. Redo att börja på ditt härbärge.
Det kommer inte att bli något. Vi förlorade överklagandet.
Så Godwyn har berövat oss båda, våra planer.
Det finns inget som håller oss kvar här. Kom med mig. Till Florens.
- Italien? - Ja.
Jag lär mig att bygga av de italienska mästarna. Följ med.
Caris, jag vill att du följer med.
Okej.
Följer du med?
Följer du verkligen med?
Ja.
Förlåt att jag inte kunde vara till mer hjälp.
Caris! Moder Cecilia!
Far, vi förlorade.
Jag vet, jag vet. Men lyssna... Broder Thomas har en lösning.
- Verkligen? - Ja, låt honom berätta själv. Kom.
Ett fribrev skulle göra det möjligt för Kingsbridge att verka som oberoende stad.
Bara det, är orsak till lovprisning!
- Syster Elizabeth, hämta det bästa ölet! - Ni har inte frihetsbrevet än.
Nå, vi får hoppas på ett. Vi kunde ha ditt härbärge klart inom ett år.
Om du fortfarande är kvar här, för att driva det.
Åh, är du klar?
Du följer inte med.
Vi kan inte låta honom vinna.
Det finns en chans att jag kan få mitt härbärge, och du din bro.
Det är en liten chans, men jag måste gripa efter ett halmstrå.
Vad har förändrats?
Far kommer att köpa ett fribrev från kungen.
Det kommer att befria staden från Godwyn och ge oss allt vi har hoppats på.
Jag förstår om du säger nej.
Tror du verkligen att du blir av med mig så lätt?
Varför berättar du det här, syster ...?
Elizabeth.
Jag är rädd, att Moder Cecilia har förlorat förståndet.
Hon utlovar ett härbärge till en kvinna som har lämnat sin man-
-och använder sig av svartkonst.
Moder Cecilia ser inte lättsinne och ondska, som vi ser det, min abbott ...
Därför tänkte jag att ni bör känna till den här konspirationen.
Tack, syster Elizabeth. Du har handlat föredömligt.
Om farbror Edmund köper ett frihetsbrev, kommer vi att stå maktlösa.
- Är du säker på att det är så enkelt? - Är du villig att ta chansen? Inte jag.
Han åker till London nästa vecka. Vi måste stoppa honom.
Hur ska du kunna göra det? Charma honom?
Nej, jag kan inte vara i närheten av den mannen.
Men du kan.
Vad är det du antyder?
Har du glömt vad du rådde mig att göra i London, mamma?
Hur kan du begära det av mig? Han är min bror.
Det här är inte rätt tid att vara blödiga.
Allt vi har arbetat för, kommer att gå förlorat. Du sa det själv:
Om Satan representerar fienden, och Gud ger medel, är vår uppgift tydlig.
Mor, gör det här för mig.
Dessutom, kan jag alltid frikänna dig senare.
Jag räknar med att vara i London i två veckor.
Jag är säker på att du kan ta hand om verksamheten.
Om allt går bra med kungens kansler, kommer Kingsbridge att byta ägare,-
-och jag kan utropa en helt ny stad. - Ja, Godwyn nämnde det.
Och jag gissar att han inte var glad. Men det är hans eget fel, syster.
Han driver staden som om han var någon slags prins, istället för en vald abbott.
Han är inte så populär, minst sagt.
Men han är min son, Edmund.
Du inser, hoppas jag, att jag är tvungen-
-att göra allt som står i min makt, för att säkra hans position.
Du, min egen syster!
Fadher wår som är j himblomen. Helghat warde titt nampn.
Tilkomme titt rike.
Wardhe thin wilie så på iordhenne som j himmelen.
- Amen. - Amen.
Caris!
Gör inte så här mot dig själv, Caris. Snälla, snälla sluta.
Ralph Fitzgerald, och Alan Fernhill, kom hit!
Res på er!
Ja, min Herre?
Sheriffen här, har en arresteringsorder som säger att ni båda,-
-låg med en flicka från Wigleigh, mot hennes vilja.
Det var knappast mot hennes vilja, min herre. Alan kan gå i god, för det.
Enligt inlagan, har hon undersökts, och befunnit ha rivmärken och blånader.
- Min Herre, vi är oskyldiga! - Det får rätten ta ställning till.
Och vad händer om flickan ljuger och domaren tror på henne?
Ni blir hängda.
Må Gud bevare oss då.
Släpp mig!
Släpp mig! Jag är oskyldig!
Släpp mig!
Ett slagfält i Frankrike.
Det här kriget borde ha varit slut för länge sedan.
Vi kontrollerar havet, varför vinner vi inte på land?
Ers Majestät, våra styrkor är sorgligt reducerade. Vi måste fylla på dem.
Gör det då. Kalla in bönderna.
- De kan inte ansluta sig till oss, Sire. - Och varför inte?
För era skatters skull. Herrarna behöver dem för att bruka sin mark.
- Vi har inte råd att sänka skatterna. - Nej, självklart inte.
Men om jag får föreslå, finns det andra källor att rekrytera ifrån.
Ralph.
- Har du kommit för att gråta ut? - Jag finner inget nöje i det här.
Jag har kommit för att säga adjö.
Jag är oskyldig.
Det vet du, Merthin. Slynan ljög. Hon var villig.
- Domstolen befann dig skyldig. - Det var Rolands domstol.
Han hängde vår far, och nu kommer han att hänga mig.
Jag ber om att Gud är barmhärtig.
Nästa två män är skyldiga till ett oerhört större brott, än de här.
Därför blir deras straff, betydligt värre.
De hängs till hälften, och sedan, fortfarande vid liv, skärs inälvorna ut.
På grund av hans, en gång ädla börd, är Ralph Fitzgeralds brott,-
-ännu värre än vad Alan Fernhills är. Män i hans ställning,-
-är skyldiga att visa ett exemplariskt beteende!
Nu måste vi statuera ett exempel, med honom!
Hans avrättning... ... skall börja...
... med offentlig kastrering.
Kungen! Kungen!
- Kungen är här! Det är kungen! - Bana väg!
Hör upp, alla!
I ett försök att fylla sina trupper,-
-inför fiendens hot,-
-vill Hans Majestät kung Edvard III, benåda alla brottslingar som är-
-villiga att ansluta sig till honom, i kampen mot Frankrike!
Jag fruktar att jag kom lite för sent.
Nej, inte för sent, Ers Majestät!
Gud bevare konungen!
Vilken charmerande stad.
Vill ni äta middag med oss, Sire? Det skulle vara en ära att få vara er värd.
Nej, nej, nej, vi ska hämta rekryter vid avrättningen i Salisbury, i morgon.
Så det här är Kingsbridge.
- Det är verkligen ... Aj! - Sire, hur är det?
Ett sår jag fick vid Sluys. Det vägrar att läka.
Vi har en utmärkt kirurg.
Hon lagade min skalle efter att den sprack under ett broras. Ni kan se ärret.
- Hon? - Ja. Ganska häpnadsväckande.
Ska jag se om hon är tillgänglig?
Sire, vad är det?
Jag tyckte att jag såg ...
Ta mig till henne.
Caris Wooler? Kungen vill konsultera dig.
Ja, ja. Res på dig.
Varsågod ...
- Kom med in. - Det ska jag.
Ensam, om ni ursäktar.
Hur kan jag hjälpa er, Ers Majestät?
En fransk pil. Mina läkare har gjort sitt bästa,-
-men den smärtar mig fortfarande. - Kan jag?
Det sitter förmodligen fortfarande pilrester kvar.
Jag kan ta bort det, om Ers Majestät, så önskar.
Ni har inget att frukta. Jag blev utbildad av den bästa.
Så gör ditt sämsta.
Hon är ensam med kungen. Hon kommer att fråga om fribrev!
Tror du, ärligt talat, att hon kan övertyga en kung?
Hon är en frestelse för alla, utom Guds heliga, mamma. Visst kan hon.
Så där.
Där kom den.
Förbandet måste bytas två gånger om dagen. Och håll det rent.
Kan ni hålla där?
Och inga dyngomslag, Ers Majestät.
- Du tror inte på dynga? - Nej.
Jag tror det gör mer skada än nytta.
Tack, Caris Wooler.
Jag ska följa ditt förslag, för att ta hand om det här.
Flytta på er! Bana väg för kungen!
Följa hennes förslag? Jag sa ju att det är för sent!
Det är aldrig för sent.
Fint djur. Det är ett nöje min Herre, att ni äter med oss, i Guds hus.
Kvällens mat, gottgör eftermiddagens klantiga underhållning.
Så varsågod. Äpplen stuvade i kanel.
Jag hörde att ni tycker om äpplen, Lord William.
Nästan lika mycket som Adam.
- God kväll. - Jag hörde att du pratade med kungen?
Ja. Han hade ont. Jag skötte bara om hans sår.
Jag har inte bett om fribrev. Det verkade inte passa sig.
Tror du att jag missade ett perfekt tillfälle?
Nej, nej, du gjorde rätt.
Att säga något vid en sådan tidpunkt kan vara att dra fördel av hans ilska.
Gjorde han ... pratade ni om något annart i eftermiddag?
Nej. Varför undrar du?
När jag var riddare, kämpade jag för hans mor, mot hans far.
- Han kunde ha känt igen mig. - Nej. Han sa ingenting.
William, kära, vad är det?
Det är bara lite matsmältningsbesvär. Maten är helt enkelt, alldeles för god.
Finns det en lokal läkare? Kvinnan som hjälpte Sir Roland och kungen?
Caris Wooler. Ja, jag hämtar henne.
Systerdotter! Lord William är sjuk och behöver något för matsmältningsbesvär.
Roland insisterade på att jag skulle hämta det från dig. Fort. Han mår dåligt.
- Genast. - God kväll, broder Thomas.
Petranilla. Jag skulle just gå. Tack, Caris.
Ingen orsak.
Jag ska bara hämta min väska.
- Har du allt? - Ja.
En varning, min Herre, Det smakar ganska bittert.
Vad händer med honom?
Andas, andas, andas!
Hjälp mig att hålla honom! Hjälp mig att hålla honom!
Hämta broder Joseph!
I Faderns, Sonens, och Den Helige Ande.
Har han blivit förgiftad?
- Nej, han ... - Vad gav du honom?
- Kräknöt. Det är milt. - Är det trolldom?
Jag testar den.
Caris Wooler, du är arresterad...
... misstänkt för mord ...
... och trolldom.
För nästan ett år sedan, hängde vi en häxa i Kingsbridge,-
-som i dödsögonblicket, förbannade bron.
Och så dumt av oss, att låta hennes lärling, ta hennes plats.
Den här kvinnan använder samma hus, för att blanda till, samma djävulska pulver.
Och nyligen fick jag själv, och många här närvarande,-
-bevittna hennes uppenbara förgiftning av Earl Rolands son, William!
Det är en lögn! Du är en lögnare, Godwyn!
Men även jag. ..
Även jag anser henne oskyldig, tills vi har gjort det sista provet.
Jag kommer att klä av henne, och söka efter djävulens märke.
Hon är ingen häxa!
Du får inte röra henne! Ta bort dina smutsiga händer, från henne!
Jag ska döda dig!
Sluta! Stoppa den här galenskapen!
Det här är skandalöst! Reglerna för anständighet måste följas.
Om ni insisterar på att hon ska undersökas, gör jag det själv.
Du vet, om jag inte finner något märke, hittar de på ett skäl för att hänga dig.
Men det finns en sak de har inte har tänkt på.
Det här är klostermark.
- Bekänn och hävda fristad, inom klostret. - Men jag är oskyldig.
Ja. Men du kan aldrig bevisa det för dem. Om du bekänner, får du leva.
Och om 30 dagar, kan de kasta ut mig och hänga mig. Så säger lagen.
Inte om du avger nunnelöfte.
- Nej, det är en väg, jag inte tänkt på. - Jag vet.
Vad har du för val? Och tänk, Caris, tänk vad du kan göra. Allt du önskar.
Du kan fortsätta att utöva läkaryrket. Vi skulle kunna ha en klosterklinik.
Men, jag är gift med Elfric.
Herren står över alla. Elfrics fordringar på dig skulle släppas.
Doket och slöjan kommer att skydda dig från allt.
Bortsett från förtvivlan.
Lev.
Lyckan kommer sedan.
Kvinnan har erkänt, och kommer att ingå i Kingsbridges nunnekloster.
Alla hennes pengar och ägodelar, överförs till kyrkan.
Så länge hon är nunna, får hon inte röras.
Bryt dina löften, min kära, och du kommer att bli hängd.
Caris!
Caris. Snälla, det här är vansinne! Kom tillbaka med mig, snälla.
Snälla, jag kan inte lämna dig. Låt mig gå fram!
Om jag gör det, kommer hon att hängas.
Om du verkligen älskar henne, måste du låta henne gå.
Jag är ledsen.
Bönen Fader Vår, är hämtad ur en skrift från år 1526.