En gång för länge sedan
Fanns det en förtrollad skog fylld med alla sagofigurer vi känner till.
Eller trodde vi kände till.
En dag fann de sig själva fångade på ett ställe där alla deras lyckliga slut stals
Vår värld.
Detta är vad som skedde...
Svensk text: CSG www.SweSUB.nu
Du kommer för sent.
Nej. Nej!
- Öppna den. - Jag är ledsen. Hon är borta.
Låt mig åtminstonde få säga adjö.
Du.
- Du hittade mig. - Tvivlade du på det?
Helt sanningsenligt. Glaskistan gav mig lite tid.
Du behöver aldrig oroa dig. Jag hittar dig alltid.
- Lovar du? - Det gör jag.
Och tager du, Snövit, denna man att bli din make...
- och älska honom i all evighet? - Ja.
Härmed förklarar jag er man och hustru.
Ledsen att jag är sen.
Det är drottningen! Spring!
Hon är inte drottning längre.
- Hon är inget annat än en elak häxa. - Nej, nej, nej.
Sänk dig inte till hennes nivå. Det behövs inte.
Du ödslar din tid. Du har redan förlorat,...
och jag kommer inte låta dig förstöra detta bröllop.
Jag har inte kommit för att förstöra nånting.
Tvärtom, kära du.
- Jag har kommit för att ge er en gåva. - Vi vill inte ha något av er.
Men det ska ni få.
Min gåva till er...
denna lyckliga...
lyckliga dag...
För imorgon börjar mitt riktiga arbete.
Ni har gett era löften. Nu ger jag er mina.
Snart ska allting ni älskar, allting ni alla älskar
tas ifrån er, för alltid.
Och ur ert lidande, kommer min seger uppstå.
Jag ska förstöra er lycka, om det så är det sista jag gör.
Är det en bra bok?
Den här? Den är mer än bara en bok.
- Tar du kreditkort? - Vart ska du, chefen?
- Emma? - Ryan?
- Du ser lättad ut. - Ja, det är ju internet.
- Bilder kan vara... - Falska, gamla,...
- Tagna från Victoria's secrets katalog. - Exakt.
- Så... - Så...
Berätta något om dig själv, Emma.
- Det är min födelsedag idag. - Och den spenderar du med mig? Vänner?
Lite av en ensamvarg.
- Och... du gillar inte din familj? - Ingen familj att gilla.
Kom igen, alla har en familj.
Tekniskt sett, ja, men alla vet inte vilka de är.
- Redo att springa ännu? - Åh, inte en chans.
Du, Emma, är den sexigaste, vänlösa föräldralösa jag nånsin träffat.
Okej, din tur. Vänta, låt mig gissa.
- Du är snygg, charmig.. - Fortsätt.
Den sortens kille, och hejda mig nu om jag har fel...
förskingrade från din arbetsgivare, blev arresterad, och stack...
från stan innan vi hann slänga in dig i fängelse.
- Vad? - Och det värsta är om din hustru.
Din fru älskar dig så mycket att hon löser ut dig, och hur återgäldar du det?
- Du är ute på en date. - Vem är du?
Bruden som ordnade fram resten av pengarna.
- Du är en borgensman. - En borgensperson.
Verkligen?
Du behöver inte göra det här, okej? Jag kan betala dig. Jag har pengar.
Nej, det har du inte. Och om du hade det, borde du ge dom till din familj.
Vad i helvete vet du om att ha familj?
Ingenting.
Ytterligare ett enastående år.
- Kan jag hjälpa dig? - Är du Emma Swan?
- Ja, vem är du? - Mitt namn är Henry. Jag är din son.
Hallå, grabben. Grabben. Grabben!
Jag har ingen son.
Var är dina föräldrar?
För tio år sen, adopterade du inte bort ett barn?
Det var jag.
Ge mig en minut.
Har du nån juice? Glöm det, jag hittade.
Du vet, vi borde förmodligen åka.
- Åka vart? - Jag vill att du följer med mig hem.
Okej, grabben. Jag ringer polisen.
Då säger jag att du kidnappat mig.
Och de kommer tro dig eftersom jag är din biologiska mor.
- Japp. - Det kommer du inte göra.
Testa mig.
Du är ganska bra, men så här är det. Jag är inte duktig på så många saker,
men jag har en talang. Låt oss kalla den en supertalang.
Jag kan se när någon ljuger, och du, grabben, ljuger.
Vänta! Snälla, ring inte polisen. Snälla?
- Följ med mig hem. - Var är hemma?
- Storybrooke, Maine. - Storybrooke?
Seriöst?
Okej då. Låt oss få dig tllbaks till Storybrooke.
- Vad är det? - Inget.
Du tänker på vad drottningen sade, eller hur?
Snöis, snälla. Vi kan inte fortsätta så här. Du måste släppa det.
- Vi ska ha barn. - Jag har knappt sovit sen brölloppet.
Det är pecis vad hon vill, men det är bara ord. Hon kan inte skada oss.
Hon förgiftade ett äpple för att hon tyckte att jag var sötare än henne.
Du har ingen aning om vad hon är kapabel till.
Vad kan jag göra för att lugna dig?
Låt mig tala med honom.
Honom?
- Du menar inte... - Det gör jag.
- Nej, nej. Det är för farligt. - Han ser framtiden.
Det finns en anledning till att han är inlåst.
Kan du lova mig vårt barns säkerhet?
Kan du garantera det? För det kan han.
Okej.
För vårt barn.
Jag är hungrig. Vill du stanna nånstans?
Det här är ingen utflykt. Vi stannar inte för att äta.
- Varför inte? - Sluta klaga, grabben.
Kom ihåg att jag kunde satt dig på en buss. Och kan det fortfarande.
Du vet, jag har ett namn. Det är Henry.
- Vad är det där? - Jag är inte säker på att du är redo.
- Redo för sagor? - Det är inte sagor.
Dom är sanna. Varje historia har faktiskt hänt.
- Självklart. - Använd superkraften. Se om jag ljuger.
Bara för att du tror på något behöver det inte vara sant.
Det är precis det som gör det sant. Det borde du veta.
- Varför det? - För du är med i boken.
- Åh, grabben. Du har problem. - Japp, och du ska fixa dom.
När vi kommer till cellen, håller er från ljuset,
och vad ni än gör, låt honom inte veta ert namn.
Om han vet ert namn, kommer han ha makt över er.
Rumplestiltskin. Rumplestiltskin!
Jag har en fråga till dig.
Nej, det har du inte.
Det har dom... Snövit och Drömprinsen.
Ni förolämpar mig.
Stig in i ljuset och ta av er dom där löjliga kapporna.
Det där var mycket bättre.
- Vi har kommit för att fråga om... - Ja, ja! Jag vet varför ni är här.
Ni vill veta om drottningens hot.
- Tala om vad du vet! - Spända, eller?
Frukta inte. För jag kan lugna ert sinne...
Men...det kommer kosta er något.
- Nej, detta är slöseri med tid. - Vad vill du ha?
Namnet på ert ofödda barn?
- Absolut inte. - Taget.
Vad vet du?
Drottningen har skapat en kraftfull förbannelse och den är på väg.
Snart kommer ni alla sitta i fängelse, precis som mig, fast värre,
för ert fängelse, alla våra fängelser,
kommer vara tiden, för tiden kommer stanna,
och vi kommer vara fångade, på ett hemskt ställe,
Där allt vi håller kärt kommer bli taget från oss,
medans vi lider i all evighet,
medans drottningen firar, segrandes till slut!
Inga mer lyckliga slut.
- Vad kan vi göra? - Vi kan inte göra något.
- Vem kan? - Den lilla saken som växer i din mage.
Nästa gång hugger jag av den.
Barnet är vårt enda hopp.
Sätt barnet i säkerhet.
Sätt barnet i säkerhet. Och på dess 28:e födelsedag ska barnet komma tillbaka.
Barnet kommer finna er, och den slutgiltiga striden kan börja!
Jag har hört nog. Vi går.
Vi gjorde en överenskommelse! Jag vill ha hennes namn!
Vi hade en överenskommelse! Jag behöver hennes namn!
"Hennes"? Det är en pojke.
Fröken. Fröken,...
Du vet att jag har rätt.
Säg mig, vad är hennes namn?
Emma. Hennes namn är Emma.
Emma.
Välkommen till Storybrooke
Okej, grabben. Hur skulle det vara med en adress?
44 jag-säger-inte-gatan.
Det har varit en lång natt, och det är nästan...
- 8:15? - Den klockan har inte rört sig på länge.
- Tiden står still här. - Ursäkta?
Den onda drottningen gjorde det med sin förbannelse.
Hon skickade hit alla från den förtrollade skogen.
Vänta nu. Den onda drottningen skickade hit massa sagofigurer?
Ja, och nu är dom fast.
Frusna i tiden och fast i Storybrooke, Maine,...
- Det är vad du tänkte köra på? - Det är sant.
- Varför sticker dom inte bara? - Dom kan inte.
Om dom försöker händer det dåliga saker.
Henry!
Vad gör du här?
- Är allt bra? - Jag mår bra, Archie.
- Vem är det här? - Bara någon som ger honom skjuts hem.
- Hon är min mamma, Archie. - Jag förstår.
- Vet du vart han bor? - Ja, visst. Bara...
upp på Mifflin street. Borgmästarens hus är det största i kvarteret.
- Är du borgmästarens grabb? - Kanske.
Var var du idag, Henry? För du missade vår session.
Jag glömde att säga till dig, jag åkte på en utflykt.
Henry, vad har jag sagt om att ljuga?
Att ge efter för sin mörka sida, tjänar man aldrig något på.
Okeej, jag borde verkligen få honom hem.
Ja visst. Ha en trevlig kväll och var snäll nu, Henry.
- Så det där är din psykiatriker? - Jag är inte tokig.
Det sa jag inte. Han verkade bara inte ha nån förbannelse över sig.
Han försöker kanske bara hjälpa dig.
Han är den som behöver hjälp för att han inte vet.
Att han är en sagofigur?
Ingen av dom vet. Dom kommer inte ihåg vilka dom är.
Passande. Okej. Jag spelar med. Vem ska han föreställa?
- Jiminy Cricket. - Visst, din näsa växte visst en bit.
- Jag är inte Pinocchio. - Självklart inte. Det vore ju löjligt.
- Jag säger, strida! - Strida är en dålig ide.
Att ge efter för sin mörka sida tjänar man inget på.
Och hur många krig har vunnits av ett rent samvete?
Vi måste slå ut drottningen innan hon hinner verkställa förbannelsen.
Kan vi ens lita på Rumplestiltskin?
Jag har sänt mina män till skogen. Djuren pratar om drottningens planer.
Det här kommer ske om vi inte gör något.
Det är lönlöst. Framtiden är skriven.
Nej, jag vägrar att tro det. Det goda kan bara inte förlora.
Det kanske det kan.
Nej, nej. Inte så länge vi har varandra.
Om du tror honom om förbannelsen, måste du tro honom om vårt barn.
Hon kommer bli vår räddare.
Vad i helvete är det här?
Vårt enda hopp för att rädda barnet.
Ett träd? Vårt öde hänger på ett träd?
Låt oss gå tillbaka till stridandet.
Trädet är förtrollat.
Om man gör en farkost av det, kan den avvärja alla förbannelser.
Geppetto, kan du bygga en sån?
Jag och mina pojkar kan göra det.
Detta kommer att fungera. Vi måste alla ha tillit.
Det finns en... hake.
Förtrollningen är kraftfull, men all kraft har sin gräns,
och trädet kan endast skydda en.
Snälla, ta mig inte tillbaka dit.
Jag måste. Dina föräldrar är säkert oroliga för dig.
Jag har inga föräldrar, bara en mamma, och hon är elak.
Elak? Det var lite att ta i, va?
Hon är det. Hon älskar inte mig. Hon bara låtsas.
Grabben...
Jag är säker på att det inte är sant.
Henry? Henry.
Är du okej? Var har du varit?! Vad har hänt?
Jag hittade min riktiga mamma!
- Är du Henrys biologiska mamma? - Hej.
Jag går och tittar till grabben, så att allt är okej.
Vad sägs om ett glas av den bästa äppelcidern du nånsin smakat?
Har du nåt starkare?
- Hur hittade han mig? - Ingen aning.
När jag adopterade honom, så var han bara 3 veckor gammal.
Inga journaler. De sa att hans biologiska mor inte ville ha nån kontakt.
- Det stämmer. - Och pappan?
- Det var en. - Måste jag oroa mig för honom?
Nej. Han vet inget.
Måste jag oroa mig för er, Ms. Swan?
- Absolut inte. - Fru borgmästare, du kan vara lugn.
Förutom att vara en trött grabb, så mår Henry bra.
Tack, polismästaren.
Ursäkta att vi klampade in i ditt liv. Jag vet inte vad som flugit i honom.
Grabben har en tuff tid. Sånt händer.
Du förstår, sedan jag blev borgmästare är det svårt att få en balans.
- Du har jobb, antar jag? - Jag har sysselsättning, ja.
Tänk dig att ha nåt mer utöver det. Det är att vara en ensamstående mor,
så jag ställer krav.
Är jag strikt? Jag tror det, men jag gör det för hans eget bästa.
Jag vill att Henry ska lyckas i livet.
Jag tycker inte att det gör mig elak. Tycker du?
Jag är säker på att han säger så på grund av den där sagogrejen.
- Vilken sagogrej? - Du vet, hans bok,
där han tror att alla är en seriefigur från den,
precis som hans psykolog Jiminy Cricket.
Ursäkta. Jag vet faktiskt inte vad du pratar om.
Vet du vad? Det angår inte mig.
Han är din unge, och jag borde verkligen åka tillbaka.
Självklart.
Din luriga jäkel.
- Jag vill inte göra det. - Det måste vara du.
Jag lämnar inte dig.
Det är enda sättet. Du går in, och förblir säker ifrån förbannelsen.
Han sa att det skulle ske på hennes 28:e födelsedag.
Vad är 28 år, när du har evig kärlek?
Jag har tillit.
Du räddar mig, som jag räddade dig.
- Vad är det? - Barnet.
Hon kommer.
Vakna. Vakna!
Förbannelsen! Den är här!
- Vad glor du på, syrran? - Du, Leroy. Sköt dig.
Vi har en gäst. Så du är Henrys mor?
Så underbart för honom att ha dig tillbaka i sitt liv.
Faktum är att jag bara körde honom hem.
Jag klandrar dig inte. De är skitungar. Vem behöver dem?
Jag skulle ge vad som helst för en.
Min fru och jag... vi försökte i många år, men...
- Det var inte menat för oss. - Gråt en flod.
Leroy, jag släpper ut dig. Sköt dig nu.
Le och håll dig ifrån trubbel.
Seriöst?
Reginas drinkar... är lite starkare än vi trodde.
Jag var inte full. Det var en varg som stod mitt i vägen.
- En varg. Visst. - Graham, Henry har rymt igen. Vi...
Vad gör hon här? Vet du var han är?
Jag har inte sett honom sedan jag lämnade honom hos er och...
- Jag har ett riktigt bra alibi. - Ja. Han var inte på sitt rum imorse.
- Har du kollat med hans vänner? - Han har inga. Han är en ensamvarg.
Alla ungar har vänner.
Har du kollat hans dator? Om han står nära nån så kan de ha mailat varann.
- Och hur vet du detta? - Att hitta folk, är vad jag gör.
Jag har en idé. Om ni släpper ut mig så hjälper jag er att hitta honom?
Smart grabb. Han rensade sin inkorg. Jag är också smart.
Ett återställningsprogram som jag gillar.
Min teknik är lite mer gammaldags...
patrullera på gatorna, knacka dörr, såna saker.
Du har månadslön. Jag får betalt efter leverans.
Patrullera på gatorna är ingen lyx som jag har.
Här är ett kvitto på en websida, vemärdinmamma.org.
- Det är dyrt. Har han ett kreditkort? - Han är 10.
Han har använt ett. Vi tar upp en transaktionslista.
- Vem är Mary Margaret Blanchard? - Henrys lärare.
När vi bygger våra fågelholkar, så kom ihåg, att ni bygger ett hem, inte en bur.
Fågeln är fri och kan göra vad den vill.
Det är för dem, inte för oss.
De är lojala varelser.
Om du älskar dem, och de älskar dig,
kommer de alltid att hitta dig.
Vi tar upp detta efter lovet. Spring inte.
Tack.
- Ms. Mills, vad gör ni här? - Var är min son?
- Jag antog att han var hemma och sjuk. - Tror du att jag vore här i så fall?
Gav du honom ditt kreditkort så att han kunde söka upp henne?
- Ursäkta, men vem är du? - Jag är hans...
Kvinnan som adopterade bort honom.
- Du vet ingenting om detta? - Nej, tyvärr inte.
Smart kille. Jag skulle inte ha gett honom den boken.
Vad fan är den här boken för nåt?
Bara några gamla sagor jag gav honom. Som du själv vet,
så är Henry en speciell kille, så smart, så kreativ,
och som du kanske vet... ensam.
- Han behövde det. - Han behöver en dos verklighet.
Det här är slöseri med tid.
Ha en trevlig åktur tillbaka till Boston.
- Ledsen att vi besvärat dig. - Nej, det är...
Det är okej. Det är delvis mitt fel.
- Hur skulle en bok kunna hjälpa? - Vad tror du att sagor är till för?
Dessa sagor... De klassiska?
Det finns en orsak varför vi alla känner till dem.
De är ett sätt för oss att kunna hantera vår värld,
en värld som inte alltid är så lätt att förstå.
- Henry har inte haft det lätt. - Hon verkar vara en hårding.
Nej, det är nåt mer än henne. Han är som alla adopterade barn.
Han brottas med den mest vanliga frågan: "varför skulle nån ge bort mig?"
Jag är så ledsen.
- Jag menade inte att döma dig. - Det gör inget.
Jag gav boken till honom för jag ville att Henry
skulle ha den viktigaste saken man kan ha... Hopp.
Att tro på möjligheten till ett lyckligt slut är en stärkande sak.
- Du vet var han är, eller hur? - Du kanske bör titta vid hans slott.
Jag kan inte... föda barnet nu.
Doc, hjälp mig. Det ordnar sig.
Garderoben är nästan klar. Håll bara ut.
Den är färdig.
Det är för sent. Vi kan inte flytta henne.
Garderoben...
Den tar bara en.
Då har vår plan raserat.
Vi är åtminstone tillsammans.
Nej. Du måste ta henne. Ta barnet till garderoben.
- Är du från vettet? - Nej. Det är ända sättet.
- Du måste skicka henne. - Du vet inte vad du säger.
Vi måste tro att hon kommer efter oss.
Vi måste ge henne sin bästa chans.
Farväl, Emma.
Hitta oss.
Du lämnade den här i min bil.
Den har ännu inte rört sig, va?
Jag hoppades att när jag tog hit dig,
så skulle saker förändras här, och att slutstriden skulle börja.
- Jag slåss inte i några strider. - Jo. Du är här för det är ditt öde.
- Du ska få tillbaka de lyckliga sluten. - Kan du sluta med bokskiten?
Du behöver inte bli fientlig. Jag vet att du gillar mig.
Du skjuter mig ifrån dig för jag får dig att känna skuld.
Det gör inget. Jag vet varför du gav bort mig.
Du ville ge mig den bästa chansen.
Hur vet du det?
Det är samma skäl till varför Snövit gav bort dig.
Lyssna på mig grabben. Jag är inte i nån bok.
Jag är en riktig person. Och jag är ingen frälsare.
Men du har rätt i en sak.
Jag ville att du skulle ha den bästa chansen.
Och det är inte med mig.
Kom så går vi.
Snälla, ta mig inte tillbaka dit.
Stanna hos mig i en vecka. Det är allt jag ber om.
- Så får du se att jag inte är galen. - Jag måste ta dig till din mamma.
Du vet inte hur det är hos henne. Mitt liv suger.
Vill du veta vad suger är? Bli övergiven vid en motorväg.
Mina föräldrar brydde sig inte ens om att ge mig till ett sjukhus.
Jag hamnade i fosterhem och jag hade en familj tills jag var 3,
men sen fick de ett eget barn, så de skickade tillbaka mig.
Din mamma gör sitt bästa.
Jag vet att det är tufft, och jag vet att du inte tror att hon älskar dig,
men hon vill åtminstone ha dig.
Dina föräldrar lämnade inte dig vid en motorväg.
- Det var där du kom igenom. - Vad?
Garderoben. När du gick igenom garderoben, så dök du upp på gatan.
Dina föräldrar försökte rädda dig ifrån förbannelsen.
Säkerligen.
Kom nu, Henry.
Nej. Nej!
Snälla! Kom tillbaka till mig.
Oroa dig inte, kära du.
Om ett ögonblick, kommer du inte minnas att du kände honom,
än mindre att du älskade honom.
- Varför gjorde du så här? - För det är mitt lyckliga slut.
- Barnet? - Borta.
Det var i garderoben, och sen var det borta.
- Det går inte att hitta. - Var är hon?
Hon kom undan.
Du kommer att förlora.
Jag vet det nu. Godhet kommer alltid vinna.
Det får vi allt se.
- Vart ska vi? - Nånstans hemskt.
Absolut hemskt.
Ett ställe där de enda lyckliga sluten... är mina.
- Tack. - Inga problem.
Han tycks ha fått ett gott öga till dig.
Vet du vad som är lite galet?
Igår var min födelsedag. När jag blåste ut ljuset på muffinsen som jag köpte,
önskade jag mig faktiskt nåt...
Att jag inte skulle behöva vara ensam på min födelsedag.
Och då dök Henry upp.
Jag hoppas att det inte är några missförstånd här.
Missförstå inte allt detta som en inbjudan in i hans liv.
Ms. Swan, du tog ett beslut för 10 år sedan.
Och det senaste decenniet, medan du har...
Vem vet vad du har gjort?
Jag har bytt varenda blöja,
dämpat varenda feber, uthärdat varenda trotsålder.
Du må ha fött honom, men han är min son.
- Jag skulle inte... - Nej, du får inte prata.
Du ska inte göra nånting.
Du gav upp den rätten när du gav bort honom.
Vet du vad en stängd adoption är? Det är vad du bad om.
Du har ingen rätt till Henry, och du ska förhålla dig till det.
Så jag föreslår att du hoppar in i bilen och åker ifrån den här stan,
för om du inte gör det,
så ska jag förgöra dig, om det så är det sista jag gör.
Adjö, Ms. Swan.
Älskar du honom?
- Vad sa du? - Henry... Älskar du honom?
Självklart älskar jag honom.
Det Var En Gång
Granny's Bed and Breakfast
Du är ute hela natten, och nu ska du ut igen.
Jag skulle ha flyttat till Boston!
Förlåt att min hjärtattack inkräktade på dina planer,
att sova dig genom vägen till östkusten.
Ursäkta mig? Jag vill ha ett rum.
Verkligen?
Vill du ha skogsutsikt eller torgutsikt?
Normalt är det dyrare med torgutsikt, men då det är lugnt, så kvittar det.
Torg blir fint.
- Så... hur var namnet? - Swan. Emma Swan.
Emma. Vilket vackert namn.
Tack.
- Allt är där. - Självklart, kära du, tack.
Njut av tillvaron...
Emma.
- Vem var det? - Mr. Gold. Han äger stället.
- Hotellet? - Nej. Staden.
- Hur länge stannar du? - En vecka. Bara en vecka.
Bra.
Välkommen till Storybrooke.
Svensk text: CSG www.SweSUB.nu