- Välkommen till Sanctuary. - Vem är du?
Jag har valt att ta till mig hela skalan av vår verklighet.
- FBI är vid huvudingången. - Will! Abby... Corrigan?
Jag tycker att det går ganska bra.
När jag först lärde känna dig i Oxford, älskade jag dig med hela min själ.
Du krossade mitt hjärta, John, hatet du kände mot mig...
...och hur du skadade vår dotter.
En varning, dr Zimmerman, du håller på att lämna världen du känner bakom dig.
Jag är psykolog. Du arbetar med monster.
Men jag kan lova dig äventyr som inte många får uppleva.
Ska vi börja?
Hej! Vänta! Vänta!
Kom igen! Klockan är inte ens åtta än!
- Hann du? - Nej, jag tror inte förra veckans lax-
-vill vara kvar hos oss heller. - Underbart.
Roy, jag hoppas du får tajmingen från din mor, och inte från mig.
Vår dotter ska inte heta "Roy".
Jo, om han ska bli något stort.
Det finns en baseballvinnare där inne. Jag känner det.
Operationen kan inte börja utan dig.
- Gå och var lysande. - Sätt upp fötterna och ät godis, okej?
- Jag har yoga om en timme. - Roy vill ha choklad.
- Älskar dig. - Älskar dig.
Du måste skämta.
Kom här.
Kom hit, kom hit.
Ta det lugnt.
På bakluckan av min bil - igen.
Kom hit, Henry, älskling. Är du okej?
Jag har honom.
Du borde fundera på att ta bort klorna innan han repar min BMW-
-eller inte släppa ut honom så mycket. - Han är en oskyldig varelse.
Till skillnad från din hund, som gör behoven på min gräsmatta.
Monty? Nej, det är omöjligt. Vi har en hundrastare.
Håll honom på din sida av gatan.
- Vad fan är det där? - Hallå!
- Är du färdig? - Ursäkta, jag tyckte jag såg något.
När jag vill ha dig i mitt hus, dr Zimmerman, bjuder jag in dig.
Förvänta dig inte att det blir snart! Försvinn!
Visst. Förlåt. Jag bara...
SÃ¤song 3 Episod 19 - Out of the Blue -
SSG - SweSUB Group Â© taureane www.SweSUB.nu
Jag säger bara att föda i vatten har en massa fördelar senare i livet.
Det låter bara så jippobetonat.
Det är belysningen, samma lugnande känsla som i livmodern.
Ljudet av vågskvalp blir hennes första ljud...
Därför valde jag kardiologi. Mindre smörja och mer medicinsk vetenskap.
Nej, du blev hjärtkirurg för att göra din mamma nöjd.
Jag blev hjärtkirurg... för brudarna.
Snälla.
Gå.
Fan också. De vill flytta fram operationen.
- Det kommer att gå bra, älskling. - Tänk om den stackaren avlider.
Det kommer han inte. Du kommer att vara lysande.
Om två veckor kommer alla att prata om Zimmermans bypassmetod.
- Det låter speciellt, eller hur? - Din mamma skulle vara stolt.
Will, stanna där du är. Jag är snart tillbaka. Det är okej.
Älskling?
Ja, min mamma. Jag borde ringa henne.
- Vad tror du om den här Druitt? - Han skulle bli en bra borgmästare.
För att han är tuff mot brottslighet.
Det finns något hos honom som känns falskt, men han är politiker...
Jag fick dig knappt ur sängen i morse, Rumpelstiltskin.
Jag hade lite svårt att sova. Menar du inte Rip Van Winkle?
Du har rätt.
Jag hade konstiga drömmar om galna vetenskapsmän och laborationer.
En massa sci-fi-grejer. Underliga bilder, helt dissociativa.
Titta vem som minns sin rotation på psyk.
Det är stress. Barnet kommer om en månad. Du har en stor operation-
-och sedan alla dessa konferenser... - Varför är hon uppe hela natten?
Vem - läskiga McMålarmycket tvärs över gatan?
Jag har ingen aning. Hennes kreativitet kanske flödar då.
- Konstnärer är så konstiga. - Men jag har aldrig sett hennes tavlor.
- Har du sett henne visa sina tavlor? - Du tänker för mycket på vår granne.
Och jag tror det är dags för dig att gå och vara lysande.
Ja. Älskar dig.
Älskar dig.
Jävlar.
Hej! Är det Helen?
- Abby, eller hur? - Och kompani.
Var musiken för hög i natt? Höll den dig vaken? Eller är det katten.
Katten? Åh, Gud, nej!
Nej, det är inte därför jag kom över. Nej, jag är inte här för att klaga.
- Är du inte? - Nej... Jag var bara hemma-
-och tänkte att vi aldrig träffar dig, och jag tänkte...
"Det är inte så vänligt", så jag...bakad dessa till dig.
Skotska mörbakelser. Eftersom du är skotska, så...
Engelska, faktiskt. De är härliga. Tack.
Hur går det med måleriet?
Visar du ditt arbete? På, vad, jag antar-
-vin och ost-galleriöppningar? Jag skulle gärna vilja se ditt arbete.
Jag visar inte mitt arbete. Min agent säljer dem till privata köpare.
Åh! Så...bra för dig.
Så, hur mår du? Du ser att vara, 32, 33 veckor på väg.
- Visar ultraljudet bra benutveckling? - 33 veckor exakt.
Har du barn?
Jag...
- Mamma? - Förlåt, jag menade inte att snoka.
Du verkade bara att veta så mycket om...
- Tack, så väldigt mycket. - Ja.
Dumskallar.
Tuff dag.
Ursäkta, sa du något?
Jag sa, "tuff dag."
Patienten visar flera symptom, men kan inte hitta orsaken för arytmin.
Misstänkt...
...blodpropp kan vara inblandad.
Rekommenderad behandling blodtrycks- sänkande, urindrivande, samt anti...
Anti...
...koaguleringsmedel? Skit.
Ta bort den sista kommentaren.
Jag tappar det.
Hjärnaktiviteten är i det röda fältet. Närmar sig delta.
- Ge en dos på samma nivå. - Ja, uppfattat.
Ja. Det funkar.
- Roligt att höra från dig. - Jag skulle ringa dig, men glömde.
Jag har haft problem med att komma ihåg saker de senaste dagarna.
- Jag måste ta en paus. - Du är skyldig mig en ny serie.
Jag vet att jag lovade dig nya verk denna månad, men jag kan inte.
- Vad betyder det? - Saker går inte bra just nu.
- Vad hade du tänkt göra istället? - Jag vet inte, jag vill resa...
Jag vill hjälpa hemlösa barn, arbeta med djur, åka på safari.
- Gud, något mer! - Lyssna på dig själv.
Jävla agenter!
Det här är inte rätt.
Nej, nej, nej, vad gör hon?
Vad gör du, va? Va?
Nej, nej, nej, lugn, lugn... Ja... Så där.
Dags att sova igen. Det kanske är dags att ta fram de stora kanonerna, va?
Gud, det förvärras faktiskt.
Kommer!
Snälla inte fler mörbakelser.
Hej, Helen. Trodde du att jag hade glömt dig?
- Jag har inte tid. Jag jobbar. - Jag kom för att hämta några saker.
Vilka saker?
- Jag förstår. - Jag börjar en ny serie.
- En ny början, nya idéer, osv. - Ja, väldigt nya idéer.
Och vi är tillbaka till förra året.
Varför är du egentligen här? Du har tagit allt som gällde.
Inte allt.
- Snälla, John, jag är trött. - Hörde du om fallet?
- Fällande dom. Det är gjort, över. - Ja, grattis.
Du har redan gjort dig till borgmästare.
Pressen har lite kul. Jag?
Jag har andra idéer.
Lämnar du åklagarämbetet? Du kan inte mena allvar.
Jag tänkte en privat praktik på ett litet företag.
Halvtid. Flexibla arbetstider.
Jag har redan erbjudanden.
Ett normalt liv.
Jag hoppades att det var våra skilsmässopapper, undertecknade av dig.
- Du vill inte det här... - Säg inte vad jag vill!
Säg det då.
Vad vill du?
Inte det här.
Inte vad vi hade.
Jag vet att jag var den som förstörde allt.
Min karriär, och det här jäkla fallet.
Jag har förändrats.
Det här är vår chans att göra saker rätt...
- Så mycket bättre än vi hade det. - Jag har hört det här förut.
Helen, titta på dig.
Du är utmattad. Ensam...
Är det här bättre än det liv jag erbjuder?
Vad du erbjuder är inte rätt heller. Ingenting är rätt!
Jag vill vara ifred! Jag vill inte ha något ansvar-
-inga som kräver min uppmärksamhet, eller prövande situationer!
Älskar du mig?
Jag gjorde det en gång i tiden-
-men det är inte så enkelt längre, eller hur?
Jag erbjuder dig ett liv utan begränsningar.
Vi kan gå vart vi vill, vara vilka vi vill.
Vad som helst.
Jag ger dig vad som helst...
...bara inte en skilsmässa.
Du måste välja din verkliga lycka.
Förbannat.
- Will, nej! - Vad gör ni med oss?
- Håll ner honom. - Fortsätt kämpa emot och du dör!
Söv honom!
Älskling?
Herregud, sov du?
Jag hade den där drömmen igen. Gud...vad är det för fel på mig?
Det är bara en dröm. Det är bara en dröm, älskling.
- Varför känns det så verkligt? - Du kanske ska berätta om dem?
Det var i någon form av ett labb.
Okej, så ett labb, som en operationssal, kanske?
Nej, det var... som ett forskningslabb...
...och jag var inte ensam.
Okej, vem mer var där?
- Helen... - Helen från tvärs över gatan?
Okej, Will, det här är på grund av operationen.
- Ditt undermedvetna är... - Jag kan inte...
...minnas de mest grundläggande saker, om bypassoperationen-
-om sjukhuset, eller patientens namn.
Okej, Will, Will, du behöver bara mer sömn.
Du har varit rastlös de senaste nätterna.
Okej?
Minns du vår smekmånad?
Ja, självklart gör jag det.
Gör inte du?
Jag måste få lite luft, tror jag.
Hon är vaken! Mr St Pierre!
Vart ska du ta vägen, va?
Måtte det vara värt det! Jag tittade på wrestling!
Magnus, din galna brud. Försöker du verkligen vinna över det här?
- Du kommer att förlora. - Du...
- Vad gör vi nu? - Vi ökar medicinen. Nu!
- Doseringen är redan på rött. - Är det du som bestämmer här?
Du betalar inte för all teknik. Det finns ingen väg tillbaka.
Om det här inte fungerar, kan alla snart vara döda. Öka medicinen.
Ja, sir.
Nej...
Du vinner inte det här på ditt sätt, Magnus.
- Vad är det här? - Det är bara grejer.
- Jag försöker reda ut det här. - "Grejer"?
Ja, det är som ett pussel. Titta här. Är inte det coolt?
Jag trodde det var genomgång i dag för operationen-
-med sjukhuschefen? - Jag ställde in den.
- Genomgången? - Operationen.
Jag hoppade av. Det är inte värt det.
Det är för mycket stress.
Okej... Ja... Är alla hennes?
- Helens? - Ja.
Hon kastade dem, så jag...
Will, vad pågår?
- Varför gör du det här? - Abby, ser du mönstret här?
Mönstret betyder något för mig, och om jag bara kan lista ut det...
Okej, Will, Will, du har någon form av sammanbrott.
- Jag ringer en läkare. - Nej, nej, nej, vänta lite.
Jag svär, jag mår bra. Jag bara...
Okej, prata med mig då.
Snälla.
Jag älskar dig.
Allt har förändrats.
Drömmarna jag har haft om att vara fånge, betyder något.
- Som... - Jag vet inte. Det är...
Det här livet känns fel, det känns som...
...om jag inte hör hemma här.
"Inte hör hemma här."
Jag kan inte tro det. Jag...
...vet inte varför jag inte såg det. Jag har varit så blind!
Vänta lite. Vart ska du?
Varför bryr du dig? Det här är inte det liv du vill ha!
Säg det istället för att spela galen för att skydda mina känslor!
Jag har hört om det här. Män som lägligt förlorar sinnet-
-innan barnet kommer, överger sina fruar, precis vad du gör!
- Jag överger inte någon... - Jo, du är livrädd för ansvaret!
- Lyssna på mig, jag älskar dig. - Det här är verkligt. Jag är verklig!
- Jag vet att du är verklig... - Varför stöter du bort det?
Varför stöter du...
- Will... - Vad är det?
Mår du bra? Vad är det?
- Åh, Gud. Åh, Gud... - Will!
- Gud, Will! - Vänta lite.
Mitt namn är Will Zimmerman, Jag bor på 5621 Whyte Plains Road.
En ambulans. Min fru har kollapsat. Hon är gravid i åttonde månaden!
Skynda er! - Var har du ont?
- Vad hände? - Vi pratade och hon svimmade nästan-
-och sedan började hon skaka. - Har du läkarutrustning?
- I min bil. - Hämta den. Ambulans?
- Den är på väg. - Ta djupa andetag, Abby.
- Hur är din syn? - Suddig. Är barnet...
Bebisen kommer att klara sig bra. Jag lovar dig.
- Vad är fel med henne? - Början på havandeskapsförgiftning.
Tur att du kom på det i tid.
- Tack. - Det var så lite så.
- Hur mår Abby? - Hon är på bättringsvägen.
Du hade rätt, förresten. Havandeskapsförgiftning.
- Hon ligger och försöker sova. - Roligt att höra det.
Kaffe?
- Har du te? - Jag gör dig sällskap.
Det är mer civiliserat. Jag vet inte varför jag kokar kaffe.
- Vad fan pågår? - Jag hoppades du kunde berätta för mig.
Är du lycklig? Här? Med det här?
Jag hatar ordet "lycklig", som det är det viktigaste i livet.
Om vi inte uppnår fullkomlig lycka, har vi på något sätt misslyckats.
Jag gifte mig för det skulle göra mig lycklig, och trygg.
- Men det gjorde det inte. - Det borde ha gjort det.
John var allt jag ville ha, trodde jag.
Har du barn?
Vi fick aldrig några.
Varför är du här, dr Zimmerman?
För jag måste...lista ut varför mitt liv rasar samman.
Jag är inte psykiatern.
Ser du? Precis där. Varför sa du det?
- Är det viktigt? - Det bara är det, Magnus.
Vad kallade du mig?
Magnus.
Det är mitt flicknamn. Jag har inte använt det på länge.
Hur i all världen kan du veta det?
Lyssna på mig, och det här kommer att låta vansinnigt.
Men jag tror... att inget av det här...
- ...är verkligt. Våra liv... - ...känns helt fel.
Jag gifte mig med en man jag hatar. Jag dricker kaffe, för Guds skull.
Jag är kardiolog. Jag kunde inte ens börja diagnostisera Abby i dag.
Och jag kunde, direkt.
Jag minns inte att vi gifte oss.
Jag sitter här instängd hela nätterna och målar?
Jag måste visa dig en sak.
- Det är över fem målningar. - Ett mönster.
- Jag såg det inte innan. - Vad tror du det betyder?
Jag vet inte, men på något sätt känns det verkligt.
Som om du har sett det förut.
Jag har haft mardrömmar om...
- ...att vara utsatt för experiment. - I ett laboratorium av något slag?
Vi har samma drömmar. Hur är det ens möjligt?
Vad har det här mönstret med drömmarna att göra?
Tänk om vi inte är här? Vi är där...
...och allt det här, är bara en konstruktion, ett fängelse.
Våra drömmar är vår verklighet-
-och det här... - Är bara en dröm.
- Varför? - Jag vet inte.
Men jag vet att det här är inte jag, och vad du har sagt, är det här inte du.
Vi är inte galna.
Vad gör vi?
Hur mår ett och två i dag?
Va?
Jag önskar att ni slutade bekämpa den.
- "Önskar att ni slutade bekämpa den?" - "Ett och två?"
- Fan också, det är verkligt. - Ja.
Hur tar vi oss ut?
Du sa att du faktiskt rymde en kort stund förut.
Det kändes som om jag gjorde det, och sedan vaknade jag här-
-och allt blev intensivare med Abby. - Samma här. I min...dröm-
-blev jag medveten om min omgivning. John dök upp, bekände kärleken till mig-
-och drog mig längre in. - Så när vi försöker att ta oss ut-
-försöker något få oss att stanna. - För att komma ur-
-måste vi helt förkasta detta liv.
Tänk på det. Vi har försökt distansera oss känslomässigt från människor.
Ditt bråk med Abby, mitt avvisande av John. Det fungerade inte, eller hur?
- Vi blev kastade tillbaka här. - Så självmord då?
Hur vet vi säkert vilken av verkligheterna som är verklig?
Förutom mardrömmar och magkänslan?
Jag antar, som allt annat, handlar det om att tro.
Du kör.
Vart ska du?
Stanna bilen. Jag vill prata med dig.
Vad händer? Will, titta på mig.
Öppna dörren. Snälla, bara en stund.
- Snälla, kliv ur bilen. - Öppna den jävla dörren!
Åk, åk!
- Är du redo? - Jag har varit här förut.
Will...
Det var intressant. Låt oss komma härifrån.
De är uppe.
Neurala cortex har inte avslutat sekvenseringen...
Hur känner ni er?
Virgil St Pierre. Jag borde ha förstått att du låg bakom det här.
Jag tror de mår bra nu. Ja, jag är inblandad.
Om jag vetat vilken huvudvärk ni skulle bli, hade jag aldrig tagit jobbet.
Hur länge har vi varit här?
Tre dagar, åtta timmar och 26 minuter.
- Tror du det här är roligt för oss? - Vem tog hit oss?
- Vi gjorde det. - För att rädda era liv.
Kul att se er uppe, och som det verkar, vid sina sinnen?
- Ja. - Ser ni, vid sina sinnen!
Det var så lite så.
Ursäkta röran. Vi har levt som ungkarlar.
- Som vi är, vilket är tråkigt. - Var är vi?
Vi är i en privat forskningsanläggning under öknen, 17 mil söder om Santa Fe.
- Hur kom vi hit? - Ni hamnade i knipa.
- De här två behövde en tjänst... - Av dig?
- Du satte henne i en fladdermuskostym. - Exakt. Han var skyldig mig en.
- Det fanns en prislapp. - Mitt labb. Allt är för uthyrning.
- Betalade vi för att vara fångna? - Nej, ni behövde behandling.
- Kommer ni inte ihåg någonting? - Juarez? Söder om mexikanska gränsen?
- Inte undra på att ni är förvirrade. - Vi blev kallade till en situation-
-av FN:s försvarskillar. - Styrkan vi stötte på utanför Carentan.
Ja, något stort kom upp ur marken nära staden. Först trodde du-
-det var en grupp bergsödlor-
-men sedan blev du träffad av den här.
- Vad är det? - Vi vet inte.
Jag kallar den en psykmask. Den dök upp under dig, och träffade dig med-
-någon form av psykoaktivt gift, som försätter offren i en drömvärld...
- ...medan den slukar dig. - Fantastisk varelse.
- De där märkena... - Precis. Inte galna.
Gjorde ni allt det här för att rädda våra sinnen?
- Vi fångade varelsen, men ni var... - Borta, utslagna, knäppa...
- Vi fattar. Så tankarna vi låg i... - Får jag?
Tack. - Som jag sa, det är mitt labb.
Mitt team, tillsammans med mr "jag hatar att förlora i tv-spel"-
-kombinerade ett tankekontrollgel...
Men det kemiska sögs ur maskens spottkörtlar, som...
Och vi gjorde en behandling för att återställa era sinnen.
Nervgelet var er verklighetslivlina från maskens implanterade drömvärld.
- Så, varje gång vi såg labbet... - Som att vakna under en operation.
Precis. Tidpunkten var knepig, för om ni kom ur för tidigt-
-skulle era sinnen bli skadade, så vi var tvungna att sätta tillbaka er-
-tills ni hade normal hjärnaktivitet.
- Ni gillar inte att leva i evig lycka. - Men varför ta oss hit?
- Varför inte till Fristaden? - Klockan tickade när ni blev träffade.
Om giftet fick verka för länge, kunde vi kanske inte rädda er.
- Han ringde. Jag öppnade dörrarna. - Det var verkligen snällt av dig.
Glömt och förlåtet. Jag har ett stort hjärta.
- Tills vi får räkningen. - Mental hälsa är inte billigt.
Jag har aldrig hört talas om varelsen. Hur är det möjligt att något så stort-
-med denna unika förmåga, kan gå obemärkt förbi?
Den enda förklaringen är att den kom från ihåliga jorden.
Vi blev tagna på sängen. Vi får rapporter från hela världen.
- Vi har högsta beredskap. - Då måste vi åka hem.
SSG - SweSUB Group © taureane www.SweSUB.nu