- Tidigare i Sanctuary... - Det är ditt fel, Normandie 1944-
-allierades invasion. Du var på fransk mark när det hände.
Carentan är en mycket dålig plats.
- Varför spränger vi inte maskinen? - Då kan varelsen göra stor skada.
Det går inte att döda ett eldväsen.
Kan du tvinga ner det på något sätt?
Jag uppskattar det, Ravi, tack. - Ni åker till Fristaden i Mumbai.
- Ravi är chef för huset. - Kalla mig Ravi.
Han räddade mitt liv, två gånger.
- Vad hände? - Otroligt!
- Sa du Carentan? I Normandie? - Jag trodde det skulle låta bekant.
- Ja, faktiskt. Hur många saknas? - Svårt att säga exakt.
Det är mörklagt. Mina vanliga källor är märkligt tysta.
- Du har en partiell lista där. - Ja, en bonde från trakten...
- Och hans boskap. - Vandrare, en busslast pensionärer.
Spårlöst försvunna inom en mils radie från Carentan.
- Och inte ett ljud från de boende? - Inga svar på telefonsamtal eller mejl-
-inte ens från den lokala polisen. Såg du satellitlänken jag skickade?
Jag ringer upp den nu.
- Censurerad? Av vem? - Det är där skon klämmer.
- Och Ravi gick in för fem dagar sedan? - Han var redan i Paris på konferens...
Nej, du tog absolut rätt beslut.
Jag upptäckte att han skickade en videologg till sin dator i Mumbai.
Titta på hans senaste inlägg.
Jag är innanför första vägspärren nu. Jag tror jag närmar mig störningen.
Enligt mina beräkningar är det inom... Jag känner en konstig pirrande känsla...
Sedan dess...ingenting. All kontakt försvann.
Det var som om han försvann från jordens yta.
Säsong 3 Episod 18 - Carentan -
SSG - SweSUB Group © taureane www.SweSUB.nu
- Idioter! - Det besvarar min fråga.
Först den franska regeringen, nu Interpol. Fullständig mur.
- CIA? - Tystnad. MI-6?
- Jag väntar på ett samtal. - Tror du på det?
- Känns det som att vi är utestängda? - Som om alla avtal har upphävts.
Vad som än pågår i Carentan, måste skrämma skiten ur dem.
Jag har precis kommit från domarens kontor, helt omöjligt-
-och nu vill polisen att jag lämnar landet inom 12 timmar som-
-bara gör mig mer besluten att stanna.
Jag är innanför första vägspärren nu. Jag tror jag närmar mig störningen.
Enligt mina beräkningar är det inom... Jag känner en konstig pirrande känsla...
Vet du nÃ¥gon onormal som ger ifrÃ¥n sig sÃ¥dan energi?
Ja, men de lÃ¤mnar strÃ¥lningssignaturer. Vi har inga toppar i det omrÃ¥det.
- Planet står redo. Är du redo? - Nästan.
Det skulle gå fortare med Hanks hjälp. Det finns inga telefoner i svetthyddor.
Det är sista gången han får ledigt för att kommunicera med sin inre varg.
Vi använder landskapet från Ravis video.
- Och mobilmasten... - Att kartlägga hans sista läge, bra.
Vi har en träff. Ser ut som några kilometer från centrum.
Så om Ravi hittade en väg in, då är det vår ingång.
Var försiktiga.
Ha insatsstyrkan redo, utifall.
De är redo vid Plymouth Naval Base. 30 minuter över kanalen, om det behövs.
- Bra. Jag åker nu. - Jag möter dig där.
Är det klokt? En Fristadschef är redan borta.
- Tills jag vet mer... - Jag skickade in Ravi.
Så med all respekt, vi ses på flygplatsen.
Smartskalle.
FRANKRIKE - SEX KILOMETER SÖDER OM CARENTAN - 8 OKTOBER - 16:12
Så, 65 år senare... Ser lite annorlunda ut utan taggtråd och hakkors?
Väldigt lite.
Se upp.
- Hur är läget här? - Industriutsläpp. Vi ber alla vända.
- Jag tror att en av mina kollegor... - Området är förbjudet.
- Usch! Gropiga vägar... - Blir du åksjuk igen?
- Hon har varit väldigt sjuk. - Åh, Gud...
Bra gjort.
Stanna!
Vem har befälet här?
Jag har. Dr Magnus...
Gå in. Bara du.
- Du vet vem jag är. - Ditt rykte föregår dig.
- Önskar jag kunde säga samma om dig. - Jag har inget namn, som angår dig.
Ska vi gå rakt på sak då?
Den här lilla uppvisningen är ett skämt. Om det fanns en verklig strålrisk-
-skulle ni vara säkerhetsklädda. Områdets atmosfärtest är ren.
Inga stora industrier på hundratals kilometer, Och förresten-
-du har minst två lastbilar utanför fulla med missiler.
Starstreaks, om jag inte misstar mig. Jag hade ingen aning om-
-att de kan städa upp ett giftutsläpp. - Att du fortfarande är vid liv-
-beror på vem du är? - Jag lämnar inte förrän jag fått svar.
- En av mina kolleger... - Ravi Ganapathiraman?
- Har du sett honom? - För sex dagar sedan.
Han stannade också vid första vägspärren och beordrades att vända.
Men det gjorde han inte.
Lever han?
Ta ditt folk och ge er iväg. Nu.
Du vet vem jag är, då vet du vad jag gör.
Jag kanske kan hjälpa.
Det här är över din kapacitet, doktor.
Ja, även du.
- Han är helt klart en ex-militär. - Han tillhör inte franska armén.
- Allmänna uniformer, omärkta fordon. - Någon typ av privat säkerhetsstyrka.
Han har uppenbarligen franska regeringens godkännande-
-och är skyddad av underrättelsetjänster över hela världen.
- Något stort och illa pågår i staden. - Som ingen regering vill ta ansvar för.
Som alla regeringar vill mörklägga.
Det där fältet, träden. Stanna. Jag undrar om den är kvar.
En tunnel från kriget.
Den leder under fältet. Om jag minns rätt så upphör den bortom baslägret.
- Ser ut som någon använt den nyligen. - Det måste vara så Ravi kom igenom.
- Hur kände han till den? - Den finns med i mina gamla loggar.
Ni två. Tills vi vet vad vi har att göra med, vill jag inte äventyra hela teamet.
- Det kan finns styrka i antal. - Säkert, men inte denna gång.
- Jag antar att jag går först. - Tänk inte ens på att följa efter.
- Kolla våra koordinater. - Ja.
GPS visar att vi är bakom fiendelinjen.
Försvarslägret är åt det hållet.
Lyssna.
- Det är så tyst. - Precis. Inte ens några fåglar.
Staden är åt det hållet, bortom trädgränsen.
Vad fan hände?
- Hör du det? - Ja.
- Hej! - Engelsmän.
- Nykomlingar. Du hade rätt. - Är ni från Carentan?
- Ja. - Kom med oss.
Den sista kommer att bli väldigt glad att träffa er.
- Kolla, hela staden har blivit grön. - Det är inte riktigt som jag minns den.
Jag vet inte vad jag förväntade mig, men det var inte det här.
Jag förstår inte. Något är inte rätt.
- Här är han. - Den siste.
- Helen, Will... - Ravi!
Även om det bara har gått sex dagar för dig, är jag 74 år gammal.
Min hjärna säger att det inte är möjligt och ändå...när jag tittar på dig.
Jag är ledsen, Ravi. Min hjärna försöker hinna ifatt.
- Kom du hit för sex dagar sedan? - I din tid.
Men här har 40 år passerat.
I "kupol-tiden" som jag kallar det.
Det är ett massivt tidsutvidgningsfält som du inte kan lämna?
Den som försöker passera genom gränsen till normala tiden, dödas omedelbart.
Det blir en intensiv dimensionell rekyl. Det är som att träffas av ett tåg.
Så vi är fångade inuti en osynlig tidskupol...
- ...i Frankrike. - Knepigt, men det förklarar en hel del.
- Det låter fullständigt vettigt. - Kom med mig.
Jag vill att ni ska träffa någon. - Anna!
Nykomlingar. Välkomna.
Helen, Will, Det här är min fru, Anna.
Det här brukade vara en gammal nazistbunker.
- Kära minnen. - Javisst.
Men som jag sa, tidströmmen utbröt för drygt tre veckor sedan i er tid.
- Epicentrum låg i en grotta.. - Det var då försvinnandena började.
Regeringen trodde det var en Bermuda- triangel, så de sände in forskare.
- Som aldrig återvände. - Sen militärer, som aldrig återvände-
-och sedan, ingen. - Tills du kom... Den sista.
- Resten är historia. - Bokstavligen.
- Så all denna utrustning... - Var redan här, eller togs in sedan.
Resultatet av över 100 år av forskning av toppforskare i Frankrike-
-och militären, som försökte förstå tidströmmen-
-som försökte lösa den, upplösa den, och ändå...
Här är vi.
- Gud, jag kan inte tro det. - Vad?
Jag förgjorde ett kraftigt eldväsen 1944.
Drev ned den i jorden några kilometer härifrån, och nu detta?
- Tror du att det här är ditt fel? - Det kan inte vara en tillfällighet.
Tanken slog mig, men jag har inte hittat något samband.
- Anna sa att vi hade nykomlingar. - Josie, Helen, Will.
Josie är barnbarn till en av de första franska vetenskapsmännen som gick in.
En utmärkt assistent. Hon är också duktig i matematik.
Jag ser också till att han inte glömmer att äta sin lunch.
Vi går, Anna hatar när jag är sen.
Det är så lätt att tappa bort tiden när det är dagsljus i tre år.
Så en dag i vår tid är lika med sex år i Carentan.
Tre års dagsljus följt av tre års natt.
Den mörka tiden. Er 12-timmars cykel översatt till våra år.
Vi är ju avskurna från omvärlden, så vi måste lagra alla resurser.
Mat från skördarna. Energi från solpanelerna, men det räcker aldrig.
Energiförrådet tar först slut. Sen maten.
De senaste månaderna...
Bara de yngsta och starkaste klarar sig fram till soluppgången.
- Hur länge tills nästa mörka tid? - Nio månader, i kupol-tid.
- Men där ute... - Har de gått mindre än tre timmar.
17:01 - Tänk om de inte kommer tillbaka?
De kommer.
- Men tänk om de inte gör det? - Då får vi gå efter dem.
Tänk om vi inte kommer tillbaka?
- Då är vi åtminstone där. - Det här är meningslöst.
- Du hörde Magnus. - Ja, hon sa "Gå inte in i tunneln."
- Det betyder inte att vi ska sitta... - Vad är din poäng?
Att vi lär oss ingenting här.
Vi går.
- Stå still! Stanna där. - Skit också...
Era kollegor gjorde något mycket dumt. De kan vara borta för alltid.
Du vet vad som pågår, så berätta.
Han kanske inte vet.
Kanske ingen vet vad som pågår i Carentan.
Beslagta deras fordon, sätt dem i förrådstältet.
Låt oss gå.
CARENTAN - DAG 7
En del av denna handskrift är praktiskt taget oläslig.
En kombination av dålig handstil och hemgjort bläck.
Franska, tyska, engelska. Var ingen forskning datoriserad?
I början, men de insåg hur riskabelt det var.
Hårddiskar byggdes inte för att hålla 150 år.
Det känns inte som jag gjort ett jota.
Du har bara hållit på en vecka. Ge dig själv tid.
Tid... Tidsutvidgning.
- Adam Worth och tidsnoderna. - Det här kan inte vara hans verk.
Han dog för flera månader sedan i ihåliga jorden.
Under min tid här, har jag utforskat varje kvadratcentimeter av gränsen.
Det finns ingen enhet någonstans. Välkommen till min värld.
Har du aldrig lust att ge upp? Bara sluta?
- Varje dag. - Vad får dig att fortsätta?
Du.
Jag ville se din uppsyn när jag knäckt det här.
Låt oss göra det då, ska vi?
- Avläser du varje vecka? - Kupolen är som ett levande ting.
Vi tar dess puls. Letar efter en energiförsvagning.
Har du någonsin hittat någon?
Om det är så farligt att ta sig in i kupolen, fast du inte kan se det-
-hur kan du... - Försiktigt nu, vi är nära.
Sakta.
Ja, jag, jag känner det. Det är som om huden pirrar.
Om vi fortsatte att gå, skulle det intensifieras.
Låt mig visa dig.
Ytterligare tre meter, och...
Jag såg det hända en gång.
En ung man, strax innan den mörka tiden.
Han började skrika och sprang och sprang, och bara...
...sprängdes sönder.
Hej...
Tänk inte på det.
Det måste finnas en annan väg ut, eller hur?
Vad?
Det är bara det att jag är född här.
Det här är den enda värld jag någonsin känt.
Det finns en jäkla massa mer värld utanför Carentan.
Du kommer att älska det.
17:14
Tack. Fint badrum ni har där.
Fortsätt bara att gå.
Det var riktigt snällt av dig att vänta på mig.
- Gå in. - Okej.
CARENTAN - DAG 15
Naturligtvis litar jag på dig. Det finns bara två fungerande moderkort kvar.
- Jag kan inte ge några garantier. - Vi kan kommunicera med omvärlden.
- På en frekvens som övervakas. - Vi har aldrig fått något svar.
Det beror på tidsutvidgningen. När en signal sänds inifrån kupolen-
-är den otroligt komprimerad. - Vi pratar hundradelar av en nanosekund.
- Den skulle knappt registreras. - Därför sträcker jag ut signalen-
-saktar ner den. Även ett enkelt budskap som, "Vi lever."
"Tidsutvidgningsfält." Tar upp till två veckor att sända.
- Och vi behöver oavbruten kraft. - Jag har avsatt en av solpanelerna.
Allt är klart, då.
De har bara varit borta en halvtimme, men hela apparaten ger mig kalla kårar.
Ja, jag med. Jag har ert läge nu.
En stark satellitöverföring kommer också från samma område.
- Kommandotältet. Kan du tjuvlyssna? - Signalen är krypterad.
- Ingen överraskning. - En sak till.
Innan ditt samtal plockade jag upp något konstigt.
Korta salvor av statiskt brus, som skrikande vitt brus.
- Störningar? - Kanske. Jag undersöker det.
CARENTAN - DAG 33
Ravi vill att solpanelerna kopplas tillbaka till batterierna.
Jaha.
Det har gått tre veckor sedan vårt S.O.S. anrop.
Ja, jag vet.
- Om utsidan inte har svarat nu... - Jag är fullt medveten om situationen.
- Kan jag hjälpa dig med något? - Jag skulle behöva en dator-
-eller en ordentlig penna och papper! Gud, även en jäkla räknesticka!
Förlåt, Will.
- Är det energiavläsningar från gränsen? - Värden från över ett sekel.
När tidsutvidgningen började var det stort som ett kvarter.
Och nu är det över 12 kilometer i diameter.
Och varje decennium ökar trycket som innan en jordbävning.
Och när trycket frigörs, växer kupolen. Vi vet det.
Men inte att det hände exponentiellt.
Avläsningarna från de senaste 20 åren stiger stadigt, mer än allt uppmätt.
- Så kupolen är redo för en ny tillväxt. - En massiv en.
- Definiera "massiv". - Hälften av Frankrikes östra kust.
Fortsätter det att växa i samma takt-
-så kommer tidsutvidgningen att täcka hela jorden om 120 år.
120 år för oss... här inne, men där ute...
Tre veckor innan planeten slits sönder.
- Det här är löjligt. - Håller med.
Jag arbetade inte ens på tidsnoden vi tog från Worths lager.
- Inte du heller, förresten. - Rätt igen.
Och ändå försöker vi återskapa den med hjälp av gamla bärbara datorer-
-och iPods, och... Vad är det?
- Termostaten från en brödrost. - Förlåt att jag frågade.
Vi vet ursprungliga utbrottets epicentrum.
All tillväxt utstrålade därifrån.
Om jag kan upphäva tidsutvidgningen på den platsen...
Det skulle upplösa bubblan och Carentan återgår till normal tid?
- Det kan inte vara så enkelt. - Du har rätt.
Men vi har tur att vi har årtionden av forskning till vårt förfogande.
Jag känner att ett "men" kommer.
Vi saknar en viktig del, ett grundämne som finns i Worths tidsnod.
Cerrelium.
- Var hittar vi det? - Ihåliga jorden.
- Perfekt. - Eller...
- Från tidsnoden Henry nedmonterade. - I Fristaden?
Om du har glömt, vi kan inte beröra någon utanför.
Jag har tänkt på det, och jag kanske har ett sätt.
Du hade rätt. Detta är den mest ultimata långsamt sändande budskapet.
Inte konstigt att satelliterna inte kunde plocka upp nån rörelse i Carentan.
- I verklig tid rör vi oss så snabbt. - Vi är osynliga.
Men det här bör göra någon uppmärksam.
CARENTAN - DAG 73
- Titta på honom. - Jag minns första tiden.
- Det var inte lätt. - Gå och prata med honom.
- God kväll. - Får jag sitta ner?
Visst.
Så, hur mår du?
Jag är okej. Och du?
Varje dag knakar ett nytt ben. Men det blir lättare, du vet.
Jag vet inte om jag vill det.
- När... - Gav jag upp?
Jag skulle säga "kapitulerade".
Jag kan inte säga exakt när.
Jag antar att det hände gradvis, en dag i taget.
I nästa stund hade en dag förvandlats till decennier.
Saknar du inte den verkliga världen?
Det är klart jag gör, men jag har en familj här nu, ett liv.
- Tidsutvidgningsfält. - Det var en komprimerad radiosignal.
- Härifrån? - Från Carentan. Det är Magnus!
CARENTAN - DAG 152 - Nummer 37...
- 750 Gauss. - Förmodligen för mycket koppar.
Ja.
Jag behöver en spole här.
Såg jag en i verktygslådan?
- Grattis på födelsedagen. - Jag kan inte tro att du kom ihåg.
- Inte jag heller. - Får jag öppna den?
Bli inte för uppspelt, det är inte mycket.
- Det är vackert. - Jag tror inte låset blev bra...
Var tyst.
Där ser du, jag visste det.
Jag älskar det.
Jag är glad att du gillar det.
- Jag är ledsen, jag borde inte ha... - Nej, nej, nej...
Det är bara komplicerat.
Abby.
Komplicerat.
Inte för mig.
Men du är...
...och hon tillhör det förflutna...
Den mörka tiden kommer.
Om vi klarar oss genom åren av hungersnöd, fram till soluppgången...
...så vill jag ha en bebis.
- Hej, Magnus. - Hur är det?
- Jättebra. - Ja.
Jag går och fixar lite lunch.
Är det något du vill berätta?
Nej.
Om magnetmätningarna?
Jaha, det. Ja.
Ingen av de metaller vi smält samman har tillräcklig Gauss som cerrelium.
Förbannat.
Innebär att vi måste vänta och hoppas att någon har sett stensignalen.
Och om de gör det?
Det kan ta år i vår tid att få hit den där noden-
-och även då, finns det ingen garanti att det kommer att funka.
- Nej, det finns det inte. - Ja.
Nej... Du är odödlig...
...inte jag. Har det slagit dig att vi kanske inte löser det här-
-under min livstid?
18:23 - Tidsutvidgningsfält?
- Budskapet är bevis på att de lever! - Och de behöver hjälp, så låt oss gå!
Era kollegor bröt igenom barriären. Deras öde är deras eget ansvar.
Vad fan gör ni här, då? För ni hjälper ingen som är fångad i Carentan.
- Det finns en plan i rörelse. - Hej, den här satellitbilden...
- Hur länge har den varit här? - Några minuter. Den dök plötsligt upp.
- Det är en symbol för ett grundämne. - Ingen som är känd på jorden.
Sant. Det är symbolen för cerrelium. Ett grundämne som finns...
...någon annanstans.
All personal. Projekt Greenhouse har grönt ljus. T-minus 37 minuter.
- Det här är från Magnus och Will. - Vad betyder det?
- Svårt att förklara, ge oss tid. - Tid som ni inte har.
Fältet expanderar. Mitt jobb är att stoppa det.
Projekt Greenhouse. Det är ett flyganfall.
De ska spränga Carentan från kartan.
- Även om du sätter noden på ett plan. - Vi kan inte slå ett luftangrepp.
- Måste det vara cerrelium? - Vi måste kunna ersätta det.
Jag vet inte...
Biggie, minns förra veckan när du gjorde bouillabaisse-
-och du hade slut på saffran, och tog gurkmeja istället. Det smakade lika bra.
- Inte alls. - Du fattar min poäng.
Vi gör ett försök. Vad har ni i köket där borta?
CARENTAN - DAG 225 - Det bör vara där framme.
Förresten, Will, Gott Nytt År!
Jag känner inte för att fira. Ser du himlen?
- Solnedgången har början. - 45 dagar till kvällen.
Solpanelerna dör, strömlöst i labbet.
Därför testar vi noden nu.
Här har vi epicentrum av den ursprungliga störningen.
- Du vet, utan cerrelium... - Jag håller med-
-och om inte tiden tvingade mig, skulle jag vänta, vad har vi för val?
Be en bön.
Stäng av den!
Herre jävlar!
Ravi?
Ravi!
Ert experiment, min Gud. Folk försvann.
Allt gick mycket snabbt, sedan långsamt, och sen var de borta.
- Bara försvann? - Jag såg en med mina egna ögon.
Andre omlade plåt på en solpanel. Han föll-
-men försvann innan han slog i marken.
Magnus, vad har vi gjort?
Fyra personer förångades på grund av att experimentet misslyckades.
Tänk om det inte misslyckades? Tänk om, om vi i några sekunder-
-lyckades diffusa området? - Varför försvann människorna?
För när Carentan återställs till den verkliga tiden, finns de inte.
I er tid har de inte fötts än.
Okej, okej, så...om vi får cerrelium, stabiliserar noden-
-får den att fungera ordentligt... - Då kommer allt inuti kupolen-
-som skapades efter dess början, utrustning, djur, människor-
-att upphöra existera. - De enda som kommer att överleva...
Är vi tre.
- Alla andra... - Nej! Nej...
Josie, vänta!
Sluta! Titta på mig! Vi visste inte!
Vi visste inte.
- Vi visste inte. - Men nu gör ni.
Ska ni fortsätta ert experiment, även om vi alla bara...
Hur kan ni bara... få mig att försvinna?
18:40
Vilken skönhet.
Det blir inte lätt att gå förbi med en missil.
Vi behöver inte hela missilen. Legeringen är en del av värmeskölden.
Har du en skruvmejsel?
- En pennkniv? - Ja.
Kom till mamma...
- Du behöver dessa. - Tack.
Skjut inte!
Vad fan handlade det om?
Det är inte cerrelium, men vi kan använda delar av missilen de skickade.
- Hur går det? - Långsammare än jag vill.
Förhoppningsvis kommer det nya skyddet att göra susen.
- Ett stunt till, och ni blir skjutna. - Folk är vi liv där inne!
- Vi kan fortfarande rädda dem! - Inte inom nio minuter. Planet har lyft.
Låt oss gå.
CARENTAN - DAG 262
Jag hatar inte dig.
Om kupolen fortsätter att sprida sig-
-kontinenter förändras med blixtens hastighet...
Oceaner föds på ett ögonblick...
Belastningen på jordens kärna kommer att slita isär planeten.
Jag förstår allt det där.
Jag är vetenskapsman som du, men jag är också en make.
Solen har nästan gått ned.
Är du redo?
CARENTAN - DAG 263
- Kan jag verkligen göra det här? - Jag kan inte prata om det här längre.
Om vår lilla uppoffring kan rädda miljarder människor...
Du var alltid starkast.
När barnen blev sjuka, oroade jag mig så mycket, men du...
Vi kommer aldrig att lämna dig, jag lovar.
Om du inte ser oss här, titta här.
Där kommer vi att vara.
Alltid.
Gå nu, min älskade.
Det är dags för dig att vara starkast.
Skyddet är så säkert som det någonsin kan bli.
Det har varit en lång tid, ingen bra tid.
Jag önskar bara att jag visste hur man säger adjö.
Det är Ravi!
Det är en folksamling på gatan. Jag sa att ni skulle tala med dem.
- De bevakar borgmästarens kontor. - Vi går via källaren, ut på baksidan.
Jag vet inte hur länge jag kan hålla dem.
Lyssna på oss! Tidsutvidgningsfältet är en massiv koncentration av energi.
Bombar ni den vet man inte vilka effekter det får!
Ni fattar fortfarande inte, eller hur? Tåget har lämnat stationen.
Vad som än händer, är det över om 60 sekunder.
- Magnus! Will! - Vad är det?
Skynda er. Jag kunde inte hålla dem. De har upptäckt var ni är.
Stopp!
Josie...
Josie, gör inte detta.
Helen, gå bort från maskinen.
Snälla.
Vem fan är du att bestämma vem som lever och vem som dör?
Josie!
Nej!
Vi klarade det.
Inte Ravi.
Någon annan?
Efter återställningen hittades vi på fältet.
Kate sa något om ett flyganfall som avblåstes i sista sekund-
-men jag var ganska groggy. Jag kunde ha drömt det.
De hade en miljon frågor, men jag sa till dem att låta dig sova.
Tack...
Men nu måste vi börja jobba.
Något, eller någon, ligger bakom vad som hände i Carentan.
Jag känner det i min mage.
Du förebrår väl inte dig själv, eller?
Tills jag vet något annat.
SSG - SweSUB Group © taureane www.SweSUB.nu