Jag kan vara på väg att upptäcka Destinys verkliga uppdrag.
Du har haft kontroll över skeppet hela tiden! Varför berättade du inte?
Lucianalliansen planerar att angripa jorden.
- Jag kvävde Riley med mina händer. - Du är en bra ledare.
Vårt enda uppdrag är att få hem alla.
Det handlade aldrig om att komma hem, utan att få oss dit vi är på väg.
Vi räknade ut hur man ringer jorden medan Destiny laddar i en stjärna.
- Vänta tre sekunder, följ mig sedan! - Du var den enda som kom till jorden.
- Matthew Scott och Ronald Greer. - Hur vet du våra namn?
Deras civilisation byggdes för 2 000 år sedan av besättningen på Destiny.
Ni byggde civilisationen på Novus. Vi kunde inte ansluta till Novus.
- Kommer ni att ta oss hem? - Ser du någon rörelse där nere?
Men miljontals människor bodde här. Vart tog alla vägen?
Överste?
- T.J.? - Nej. Det är Chloe.
Var är Steven?
Jag är här, pappa.
Sara är på väg. Hon är här vilken minut som helst.
Jag är ledsen.
Aska.
Vi har rekat centrum. Stället är helt öde.
- Svårt att andas med all aska. - Så gick det med att släppa av dem.
- Var inte kvar om det är för farligt. - Ja, Yaozu tog oss till entrén-
-till ett underjordiskt komplex. Folk kanske har gömt sig där.
- Jag tycker vi ska kolla upp det. - Var försiktig. Planeten är instabil.
Men vi har ett problem, dörrarna är förseglade och tjocka.
Vi försökte spränga den med C-4. Vi använde även rymdfärjans vapen.
- Vi kan använda Destinys huvudvapen. - Ja, och förstöra hela komplexet.
Vi ringer ner kraften. 60%.
Dörrarna är ganska tjocka. Bunkern är hundratals meter under jord.
Det är värt ett försök.
- Ja. - Ge oss koordinaterna.
- Den är låst på målet. - Löjtnant, vi är redo att avfyra.
- Är ni borta från området? - Ja, sir. Bara att avfyra.
Löjtnant?
Överste, vi är på platsen...
Bra skjutet. Det fungerade.
- Det finns fortfarande ström. - Min far arbetade här nere.
Han tog med mig ibland. Jag sprang genom salarna som barn.
Hallå?
- Vad är det här för rum? - Tenerans arkiv.
Säsong 2 Episod 18 - Epilog -
SSG - SweSUB Group © taureane www.SweSUB.nu
- Ellison? - Det här är inte jorden!
- Något gick fel! - Greer, James, organisera team!
- Vi måste hitta skydd! - Telford klarade sig inte!
- Jag vet inte vad som hände honom! - Tog du med en kino?
- Hitta en planet! - Kan du ringa upp Destiny?
- Destiny är borta! - Håll er lugna! Håll er nära!
Stäng av den!
Den första lagrade inspelningen i Teneranarkivet.
För 2 000 år sedan. Jag försöker fortfarande att fatta det.
- Vad finns det mer? - Kommunikationen är uppe.
Vi ska kunna prata med Destiny. Tryck bara på den knappen.
Scott här, hör ni mig?
- Ja. - Vi är i ett av arkivrummen.
- Det finns massor, på flera nivåer. - Fortfarande inga människor?
- Inte en själ. - Vi har el. Elnätet kommer från-
-sol, vind och geotermisk energi. - Är något värt att bärgas?
Massor! Vi hittade testamentet och hela deras lager.
Tusentals kinoinspelningar, historiska dokument, redogörelser när vi kom hit.
Inget vi har nytta av. Vi behöver proviant för livsuppehållande.
Det finns också livsmedel lagrat. Konserver, överlevnadsransoner.
Vi transporterar med skyttlarna. - Du åkar ner och kollar platsen.
- Håll mig underrättad. - Ja, sir.
- Överste! Folk börjar svimma. - Atmosfären är för tunn.
- Vi har fyra adresser. - Börja ringa.
- Tänk om de är sämre än den här. - Vi skickar igenom en kino först.
- Finns det fler än en? - Sex, faktiskt. Jag tog också en kino.
Börja ringa!
- Lång väg ner, va? - Öronen slog lock.
- Jag gillade skvalmusiken. - Så det här är arkivrummet?
Huvudrummet. Fem andra ovanför oss. Över det, bostadsrum-
-teknik, förnödenheter och livsmedel. Scott och Greer är där och kollar.
- Jag går till dem. - De behöver ingen hjälp...
Överste, Scott här, kom in. Den här planeten ser bra ut.
- Du kan börja skicka igenom folk. - Här är det-
-vårt nya hem.
En planet som bara Gud vet.
- En jäkla massa data här. - De verkar ha dokumenterat allt.
"Det är lättare att veta vart du ska när man vet var du har varit. "
Eli Wallace.
- Det tar år att gå igenom allt. - Vi tar med det till Destiny.
Hårddiskarna är inbyggda, så vi kan inte flytta dem.
- Vi gör en upplänk, strömmar datan. - Exakt vad jag tänkte.
- Brody... - Hmm?
Ursäkta. Är det okej om jag...gör det?
Jag ska nog göra det.
Du är grundaren av fiendenationen, trots allt.
Futura.
- Det är ett dumt... - Det räcker.
En del tog med klädesföremål som hårnålar, näsdukar.
Vi måste klara oss tills Rush listar ut var vi är-
-så vi kan ringa Destiny. - Adam, Destiny är borta. Förintad.
- Vi vet inte det säkert. - Inte om det är nutid heller.
Vi ringde inuti en stjärna. Vi kunde ha träffats av en solarflare.
Vi kunde ha gått tillbaka eller framåt dagar, månader, år i tiden.
Vi är fast här nu, så vi måste bygga skydd.
Vi måste hitta mat. Så sätt fart.
Rush, kom och kolla det här!
2 000 år på andra sidan universum...
...och torkat kött överlever.
Där är du! Eli och de andra jobbar på att ladda upp arkivet till Destiny.
Om vi går igenom allt här nere, kommer vi aldrig härifrån.
- Vad läser du? - Det finns tusentals böcker här inne.
Skolböcker, matematik, naturvetenskap, alla skrivna av Eli.
- Av college avhopparen. - Ja.
- Har du suttit här och läst läroböcker? - Nej, jag hittade min dagbok.
Jag vet, konstigt. Min första anteckning är när vi kom till den här planeten.
"Luften är bra. Massor av träd, färskvatten, väldigt likt jorden..."
"Två veckor har gått. Vi har ett namn för vårt hem - Novus. Det betyder "Ny".
Vi försöker bygga ordentliga skydd. Jag sover fortfarande inte bra.
Trodde aldrig jag skulle säga det här, men jag saknar Destiny."
Jag sa ju att vi inte kan flytta dit.
- Det är inte långt. Platt, vidöppet... - Det är en flodslätt.
Vid första regnen är vi bortspolade. Vi har bra skydd här, uppför, i lä.
- Massor av träd att bygga skydd, hem... - Hur? Vi har inga verktyg.
Ur en av källorna på slätten kommer det järnhydroxid. Myrmalm.
Det bör sätta fart på verktygstill- verkningen. Då kan vi påskynda det hela.
- Jag vill ändå leta efter en... - Det är din idé som gör att vi är fast.
- Vad? Du var överens med... - Vi är här på grund av dina beräkningar!
Sluta nu. Vi gör inte det här igen, okej?
- Beslutet är fattat. Vi stannar här. - Sir, vi måste bygga ett staket.
Det finns vilda djur här. Vi såg nyss några otäcka varelser.
Jag har folk ute på patrull. Vi kommer att få slut på ammunition snabbt.
- Därför behöver vi stängslet. - Låter bra. Vi gör det. Låt oss gå.
Det är otroligt. Vi kom hit med nästan ingenting-
-och 2 000 år senare... - Våra barn har varit duktiga.
Man vill läsa resten, för att se vem som blev ihop med...
Under bordet!
Hörni?
Ni kanske ska sätta fart med dataöverföringen.
- Är du okej? - Ja, jag mår bra.
- Jag hatar jordbävningar. - Ja? Det är faktiskt min första.
- Greer, är alla okej där uppe? - Ja.
Vi skickar ner fler team att hjälpa till med provianten. Vi måste öka takten.
"Sex veckor på planeten. Vi har mått bra, för det mesta...
...fram till idag." - En trädgård?
Frukten som Scott och Greer hittade? Jag planterar några frön, så får vi se.
T.J.!
"Volkers tillstånd förvärras. T.J. vet inte vad som är fel.
Hon tror att njurarna sviktar, men utan medicinsk utrustning-
-vet hon inte säkert. Hon kan inget göra för att hjälpa honom."
"Idag hade vi vår första begravning.
Dr Dale Volker."
Scott anropade precis.
Skyttlarna är lastade och kan ta dig tillbaka för att starta upplänken.
- Ett liten sår som kan behöva sys. - Jag mår bra.
Ja, när jag har lappat ihop dig.
- Du får inte tillräckligt med vila. - Ingen får det.
- De andra följer dig. - Stygnen, vad är det?
Senor från ett av djuren som Greer dödade.
Nålen skulle behöva bearbetas. Det var bästa Brody kunde göra med kort varsel.
- Är du okej? - Ja.
Folk måste var försiktigare när det bygger. Inte överdriva, och vila.
Jag ska tänka på det.
Då var det klart. Ta det lugnt och titta efter infektion.
- Jag förstår. Jäklar... - Är du okej?
- Jag mår bra. - Lyssna, ingen ger dig skulden.
Det är vad det är.
Vi är här...och vi har hela livet framför oss.
Gör det bästa av det.
- Är det så lätt, va? - Nej.
Men att misshandla sig själv varje dag, gör det bara värre.
Stjärnporten förstördes i ett av utbrotten för flera decennier sedan.
De flesta lämnade planeten innan dess, men efter att de förlorade porten-
-behövde de komma på en väg ut.
Båda länderna insåg att de hade en bättre chans att överleva-
-om de arbetade tillsammans, så de samlade sina resurser och byggde skepp.
Enorma skepp. Inte med FTL, men stora nog att evakuera befolkningen.
De åkte till en av expeditionsplaneterna.
10 dagars resa för oss i FTL, men för dem tar det ett par hundra år-
-med sina skepp. - Bra att de tog sig samman.
Vi har inte pratat ut.
Bry dig inte om det. Jag är okej.
Jag gör alltid något som saboterar saker.
Det är en slags försvarsmekanism.
- Svårt att förklara. - Det är inte alls svårt.
Allt du brytt dig om har tagits från dig, så du ser till att det inte händer igen.
Det här är ett stort steg för dig, Matt. Jag är stolt över dig.
Du borde vara stolt över dig själv.
Jag förstår om du inte vill komma.
Skojar du? Första bröllopet på Novus?
Camile ska göra en paj, så...
Jag vill inte missa det.
"Idag var en bra dag på Novus.
Den bästa dagen hittills."
Så...alla blir ihop.
Matt och Chloe är gifta. Ryktet går att Varro och James är ihop.
Antar jag. T.J. har just fått en pojke-
-som fick namnet Steven, efter sin far.
Ja... alla börjar bli ihop med någon...
...utom jag...
...och Brody.
- Är Volker tillbaka på skeppet än? - Ja, jag är här. Är du redo?
- Allt är klart. - Vi börjar överföringen nu.
Eli, titta på det här. Fabriken där de byggde sina skepp?
Det finns ett skepp kvar. Det höll på att byggas när de lämnade planeten.
- Hur färdig är den? - Går den att använda?
- Vad? - Får jag se.
Kom igen. Jag dokumenterar din mage. Du kommer att tacka mig sen, jag lovar.
Kom igen.
- Hur långt framskriden är du? - Sex månader.
Matt försöker bygga ett hus åt dem innan barnet kommer.
- Jag sa att han inte skulle bry sig. - Tecken på att han blir en bra pappa.
Och du en bra farbror.
Skit. Jag tog fram den geotermiska övervakningsdatan.
Ett svart hål har gått in i systemet. Tidvattenkraften sliter isär planeten.
- Är det en förkastning? - Rakt under staden. Väldigt aktiv.
Magman bubblar upp överallt. Vi kan inte stanna här länge till.
- Databasen är enorm. Det kan ta dagar. - 37 timmar med min komprimering.
Hoppas att tiden räcker.
- Var är T.J.? - Eli hämtar henne.
- Oroa dig inte. Glöm inte att andas... - Håll käften och lämna mig ifred!
- Tack gode gud! - Bara andas.
- Jag har sagt åt henne att andas. - Nej, du ska andas!
Precis i tid. Huvudet syns. Gör dig redo att skära av navelsträngen.
Chloe, pressa en sista gång. Redo?
Det är en pojke.
Jag kan inte tro det.
- Jag är pappa. - Har ni valt något namn?
Dale.
Bebisar föds. Chloe, Park-
-och James. T.J. och överste Young har redan två-
-en pojke och en flicka.
Det är bra för framtiden, och för vår bosättning.
Men ändå, ibland...
Det är en flicka. Mamma och bebis mår bra.
- Är du okej? - Ja... Bara...
- ...trött. - Ja.
Jag och korpral Barnes?
Är det värt ett försök?
- Rush? - Ja.
- Hur illa? - Park säger 6,2. Rätt starkt.
- Förkastningen blir bredare. - Staden kollapsar ner i den.
- Vänta inte för länge med att dra. - Vi har rätt bra koll på det.
Bunkern ser ut att tåla mycket. Jag tror att vi är okej.
- Och? - Och vad?
- Hur var det? - Bra. Vi hade en trevlig middag.
Av alla dejter jag har haft sen vi kom hit, passar hon mig bäst.
- Så vad är då problemet? - Jag vet inte.
Jag menar...
Jag har redan hittat min själsfrände.
Jag behöver ingen annan.
Steven, nej, ät inte det! Ät inte det...
- Det var nära ögat. - Ja.
Är du okej?
Ja. Ja...
Det finns ett skepp i fabriken, några kilometer utanför staden.
Om skeppet fungerar, kan det ta hela gruppen av ättlingar.
- Kolla upp det. - Hur går överföringen?
Det går bra. Drygt 900 exabyte. Ändå bara en droppe i havet.
- Perfekt. Ta mig till Destiny. - Jag ska kolla skeppsbyggnadsfabriken.
Sen kan du ta mig till Destiny.
Mina symtom blir värre. Det...påverkar mina ben.
Jag tappar balansen, snubblar.
Mitt tal är också påverkat. Jag sluddrar här och där.
Jag har svårt att äta.
Jag önskar att jag kunde ställa en mer korrekt diagnos, men...
...det ser ut som nervsjukdomen ALS.
Lou Gehrig's sjukdom.
Tamara, jag hörde precis.
Bara för att den andra du fick sjukdomen på den här planeten-
-så betyder det inte att du får den. - Jo, det är inget du ådrar dig.
Jag bär den just nu.
Finns det något du kan göra? Något läkemedel?
Det finns inget botemedel.
Kommer upp över fabriken.
Överste, du behövde inte komma hit ner.
Volker kollar Destinys medicinska databas, om det finns något-
-alls om sjukdomen, okej?
Den första symtomen visade sig fem år efter att vi kom till planeten.
Jag dog några år efter det.
Scott här. Har Young kommit än?
Ja, Scott, jag är här.
Vi åkte över platsen där fabriken brukade ligga.
Den är borta. Förkastningen skär rakt igenom den. Det är en flod av lava nu.
- Vi måste lämna planeten omedelbart. - Scott, få alla till Destiny-
-kom och hämta oss sen. - Hur blir det med folket på Destiny?
- Närmaste planet är 10 dagar bort... - Oroa dig inte. De klarar sig.
Vi har inget val. Vi måste få ombord alla.
Uppfattat.
En tredjedel av databasen har överförts. Det är fortfarande mycket kvar.
Vi avbryter. Jag vill ha alla till ytan så fort som möjligt för evakuering.
- Det finns fortfarande så mycket... - Ner.
Är ni okej? Okej, gå upp till ytan. Vänta på Scotts skyttel.
- Är du okej? - Jag hörde de andra prata om dig.
- Vi har ett botemedel mot din sjukdom. - Har ni?
Våra forskare upptäckte det för över 200 år sedan.
Botemedel för andra sjukdomar också, alla finns i arkivet.
Rush, är du tillbaka på Destiny?
- Ja. - Varför sa du inte det?
- Skulle jag meddela dig? - Hörde du om T.J.?
Jag söker i medicinska databasen efter något på ALS.
- Jag behöver lite hjälp. - Jag är lite upptagen.
- Med vad? - Något mer brådskande. Jag kommer sen.
Vår son Alan, berättade nyss att hans fru, Claire, är gravid.
Farföräldrar. Vi kommer att bli farföräldrar.
- Då är det dags igen. - Den årliga släktträffen.
Tre barn och fem barnbarn.
Jag har utarbetat början på en konstitution.
Folk tog emot det bra. Till stor del.
Vi bygger om ett av magasinen till en skola.
Eli undervisar barnen.
Han är faktiskt ganska bra på det.
- En underbar lärare. - Tack.
Fyra söner, tre döttrar och 15 barnbarn.
Jag är trött.
Alla dessa barn, som skrattar och dansar.
Alla dansar och river upp min gräsmatta.
När jag var liten, hade vi mer respekt för folk...
Jag har landade, sir. Greers team tar upp nästa omgång leveranser.
Uppfattat. Chloe och Wray är också på väg upp med Yaozu.
Ta Brody och Park med dig. Jag tar alla andra i den andra skytteln.
Vi har komprimerat datan för att påskynda överföringen. En stor fil-
-gör att jag inte kan söka efter ALS tills vi packat upp det uppladdade.
Vi måste slutföra överföringen först.
En tredjedel av databasen är uppe, så det finns 33% chans att det finns där.
Ju längre vi väntar, desto större chans. Det är värt att stanna...
"Överste Young vann omvalet. De flesta av oss är nöjda-
-men vissa vill fortfarande göra saker annorlunda.
Idag meddelade en grupp att de ger sig iväg. Om de stannar här på Novus-
-eller tar porten till en annan planet, sa de inte."
Strömmen är borta. Dataöverföringen och kommunikationen är avstängd.
- Trapporna är borta sex våningar upp. - Scott, Young här, hör du mig?
- Ja, överste. - Klarade sig alla ut?
- Ja, alla är ombord. Är ni okej? - Ja, men vi är avskurna.
Hissarna går inte och trapporna är borta. Vi måste klättra upp för stegen.
Eli...
Underbart.
Vi tog oss ner till våning 14. Trapporna nedan är borta.
- Vi har rep. - Du borde vara på väg till Destiny.
- Vi lämnar när ni lämnar, sir. - Där är Eli.
Till plattformen!
Släng ner repet! Vi förlorade just Varro!
- Är du okej? - Ja.
Okej, dra upp henne.
Vi har henne! Skicka ner repet igen.
Okej, dra!
Han lever.
Dra! Nu!
- Var är resten? - De är på den andra skytteln.
Håll fast er!
Jag är ledsen, Chloe.
Ledsen för vad?
Jag fick aldrig hem oss.
Vi kom så fort vi kunde.
Sara...
- Jag är här, pappa. - Överste...
Vi är hemma.
- För koldioxidreningen. - En effektivare substans än kalk.
- Den här kapsel räcker i flera år. - Tog du med dig lådor av det?
Vi behöver det med alla extra ombord.
Det är bara tio dagar kvar tills vi släpper av dem på expeditionsplaneten.
Ja.
Det retar dig, va? Att vi klarade oss bra efter att vi lämnade Destiny.
Vi klarade oss bra...
...utan dig.
Brutna revben, skärsår och blåmärken. Han är stabil nu-
-men vi kan bara vänta och se.
Vi har letat i det vi kunde överföra från arkivet.
ALS-botemedlet fanns inte där.
- Och Destinys databas? - Ingenting än i den heller.
Det är svårt, det är andra namn för sjukdomar, metoder.
Det är svårt att göra en snabbsökning.
Men skeppen då? Som de använde att evakuera Novus.
De tog nog en kopia med sig, så när vi släpper folk...
De kommer inte att vara där än.
Skeppen har inte FTL. De kommer inte att anlända förrän om...
...200 år, och att hitta dem i tomma rymden...
Men T.J., det finns så mycket annat i överföringen.
Ett ton av andra medicinska grejer.
Vi kan lära oss från det, från våra efterkommande.
Vi kommer att fundera ut ett botemedel.
Jag vet det.
Jag vill tacka alla för att ni har kommit idag-
-till invigningen av vår vackra nya skola.
Min farfar ägnade sitt liv åt att lägga grunden till vårt utbildningssystem.
Det är därför skolan bär hans namn.
Som rektor, ska jag göra mitt bästa för att upprätthålla hans arv att forska-
-och upptäcka, och att föra det vidare till kommande generationer.
Välkomna vår hedersgäst...
Två gånger borgmästare, och författare av vår konstitution-
-och den sista överlevande medlemmen av bosättarna från Destiny...
...Camile Wray.
Jag vill börja med några hälsningsord.
"Må allt gå enligt de önskemål för dem som hör det."
När vi först kom hit, trodde vi att vi hade misslyckats.
Vi lyckades inte slutföra uppdraget på Destiny...
...men nu när jag ser alla leende ansikten...
...och på den här vackra nya skola...
...så kan jag inte låta bli att känna en stor stolthet...
...och framgång.
Eftersom, som vi upptäckte...
...att vårt uppdrag är, och kommer alltid att vara...
...själva resan.
SSG - SweSUB Group © taureane www.SweSUB.nu