l tidigare avsnitt av Grey's Anatomy:
-Ser du på mig när jag sover? lgen? -Det är... Du snarkar lite.
Harold O'Malley, 63, inbokad för transhiatal esofagektomi imorgon.
Jag vill att ni plockar ut tumören.
Allteftersom min pappa... Det skulle hjälpa om du var helt ärlig.
-Okej. -Så, vi syr ihop honom då?
-Nej. -Men jag trodde...
Patienten bad oss fortsätta.
Bevaka njurarna. Om njurarna lägger av, följer resten efter.
1 30 milliliter skinande, gul urin!
Det är fantastiskt!
Heather Douglas, 1 7 år. Sjukdomshistoria: VATER-syndrom.
Jag kan nog hjälpa dig med din krökta ryggrad.
-Jag får assistera. -När jag säger till.
Jag löste in checken.
Jävla försäkring. Operationen är för experimentell.
Det verkar inte bli nån operation. Ledsen, Stevens.
Det blir inga höga hästar för dig den här veckan.
Dr. Burke, har han haft några darrningar?
-Prata med honom. -Nej. För då vinner han.
Min far är här.
Den jag inte pratar med, och knappt känner.
-Om du vill återgå till plastikkirurgi... -Nej.
Kan du stänga av!
-Kan du låta bli att skrika på mig? -Förlåt.
Jag sov inte så mycket.
Kanske för att du var upptagen med att skuffa på mig var femte minut.
Jag skuffade inte på dig, det var lätta puffar för att få tyst på sågverket.
-Jag hade på mig snarkplåstret. -Det är sött, men det funkar inte.
-Vad? -Du måste raka dig.
lzzie!
Checken! Den är inte...
Den är inte... Har du tappat den?
Den... Flytta på dig. Har du...?
Den är inte här! lzzie, den är inte här!
Jag satte in den, okej?
lnte i avfallskvarnen hoppas jag?
Den är på banken. Okej, George? Prata inte mer om den.
Den är på banken?
-Tjänar in ränta? -Du skulle sluta prata om den.
lzzie. Den är verklig nu.
Det är en massa pengar, lzzie!
-Släpp det, George! -Jag bara säger det.
Jag bara säger... Att livet är kort.
Man kan få cancer, man kan åka in på operation,
och du vet...
"Gather ye rosebuds."
Du har 8,7 miljoner rosenknoppar, lzzie!
Du måste sätta sprätt på lite rosenknoppar! Det är det jag menar.
-Nu brändes mina fattiga riddare vid. -Köp nya fattiga riddare!
Hej. Jag skulle...
-Ja, det är bara... -Bebisen mår...?
Bra. Ja, hon mår bra.
-Bra, det är bra. -Ja.
-Jag undrade... -Ja?
-Bebisen verkar må... -Bra.
-Det är bra. -Hon verkar må bra.
-Det gör hon. -Det är bra med henne? Utom fara?
-Det är hon. Det är... -Det är bra med henne.
Ja, hon är utom fara. Bra vitala funktioner.
Hon klarade sig genom natten, och hon är en fighter.
Jag kan berätta för min fru och min dotter?
Du kan och borde.
Tack ska ni ha. Tack till er båda, verkligen.
Ja. Nej, hon är utom fara.
-Hur kan jag vara släkt med den mannen? -Vad menar du?
Titta på honom. Han är en enda röra.
Ja...?
Han är en katastrof. En stammande, mumlande, klumpig katastrof
som jag inte har det minsta gemensamt med. lnte en enda sak.
Det här kanske är jobbigt att höra...
-Vad? -Du stammar faktiskt en hel del.
Det där nervösa babblet som du har är faktiskt ganska likt honom.
-Jag är så lycklig. -Nej, det är det inte.
-Och att du så rörig. -Ja, precis.
-Det är du som är den röriga. -Nej. Min lägenhet är rörig.
Mitt skåp är rörigt. Men jag är inte rörig.
lbland har du mat... och annat i håret.
Ja, mat.
Plåster i ansiktet. Jag kan se märket
från snarkplåstret som du hade på dig inatt.
Du är i ett förhållande utan ord.
Och du är en miljonärska i 20-dollarskor. Så, visst.
Herregud.
-Hon är precis som han. -Visst är hon?
-Dr. Bailey, du sökte mig? -Ja.
Vi kommer att genomföra Heathers operation som planerat.
Ändrade sig försäkringsbolaget?
Nej, bättre upp.
En anonym donator har erbjudit sig att betala Heathers räkning.
Oj. Det är ju fantastiskt. Du är en lyckligt lottad tjej.
Det är första gången som nån sagt den meningen till mig i hela mitt liv.
Jag gillar det.
Du betalade trehundra tusen dollar för att assistera vid operationen?
-Nej. -lnte?
Jag betalade tre... Har du sett den där tjejen?
Hennes liv är fruktansvärt. Hon är desperat.
Hon får aldrig gå ut med killar.
Hon får aldrig bära högklackat, känna sig normal.
Jag betalade trehundra tusen för att det är ett bra ändamål.
Jag hoppades på att du skulle säga att du betalade för att få assistera.
-Men jag... -Du måste bestämma dig
för om du är kirurg eller inte. För det du gjorde...
Det är fint och generöst, och jag vill inte förminska det på nåt sätt.
Men du är, återigen, alldeles för involverad.
Återigen är du personligt involverad.
Så, nej, jag är ledsen. Du får inte assistera.
Synk: stoffinho17
George kysste mig. lgår.
Ena sekunden höll han i en urinpåse, i nästa sekund kysste han mig.
Tror du att det är för att han är orolig för sin pappa?
Du har rätt.
Han är nog bara orolig. Jag bör väl inte dra för stora växlar på det.
Vad?
Hörde du inte ett ord av det jag sa? Jag blottlägger hela min själ här.
Det ska alltid handla om dig, va? Allt ska handla om Addison.
Jag aborterade Marks barn.
Det handlar om dig.
Du har ordet.
För cirka åtta månader sedan...
...kissade jag på en sticka.
Jag tänkte inte ens berätta för honom, men så berättade jag.
För honom.
Och han gick ut och köpte en sån här idiotisk sparkdräkt med Yankees-motiv,
och en kalender, och markerade nedkomstdatumet.
Vilket, borde jag nämna, var idag.
-Ville du inte ha barn? -Jag ville ha Derek.
Jag ville ha barn med Derek.
Och jag trodde aldrig att jag skulle bli ensam till slut.
Du är inte i slutet på nåt.
Ja, du har rätt. Jag vet. Det är bara det att...
...ibland känns det så.
Det här är en sån vecka, när det känns så.
-Borr. -Varsågod.
Den andra skruven, tack.
Hur är det med farsgubben?
Hans urinproduktion är stabil. Den är mestadels stabil idag, vilket är bra.
Har du sett Burke idag?
Även om jag hade gillat dig skulle jag inte säga nåt.
Du är okej med Burke, men inte med Cristina?
Hennes karriär stod inte på spel när hon ljög.
Varför kan du inte bara fråga Burke om handen?
Jag pratar inte med honom. Han är skyldig mig.
-Skyldig vad? -Jag vet inte.
Så ni är tillsammans men pratar inte?
Tänk om jag kunde hitta en sån kvinna.
-Du, hur är det med Addison? -Vad? Vadå?
Varför...? Vad menar du med det?
Laura Grey. Liten bebis.
Laura. Bebisen, just det. Hon... mår fint.
Det går bra.
Jag måste bort från gyn, dock. Måste tillbaka till Sloan.
Vad är det för planer ni smider? Får jag vara med?
Håll käften.
Det här är min operation. Jag skulle varit där.
Nej! Ursäkta mig.
-Mr O'Malley. -Nödanrop?
Ja.
-Det suger. -Ja.
Okej, ge mig retraktorn.
Dr. Shepherd, kan du fortsätta utan mig?
Driver du med mig? Det här är din operation, Torres.
Det här är ditt fynd. Och du vill lämna den?
Jag vill inte, men jo. Ursäkta mig.
Om det går för sig, måste jag gå.
Svampar, tack.
Jag kallade hit familjen för jag måste göra ett ingrepp på er far
för att hjälpa honom att andas.
Menar du att han inte kan andas?
Efter den omfattande operationen klarar inte er far av att andas själv,
det är därför han är intuberad.
-lntuberad? -Tuben i pappas mun.
Den andas åt honom.
Och nu har den bucklats till, vilket försvårar hans andning.
-Hur kom det sig? -Det bara händer.
-Vi vet inte alltid varför. -Men han mår bra idag.
Jag menar, han kissade ordentligt...
Vi måste ändå byta ut tuben.
Varför inte bara göra det? Vad väntar vi på?
Med skadorna på er fars esofagus,
och svullnaden i halsen på grund av intubationen...
Kanske ni inte får in den? Den nya tuben.
Under rådande omständigheter kan det vara ett komplicerat ingrepp.
Om jag inte lyckas...
Vad jag vill säga är att ni bör förbereda er.
-Vad är det för nåt? -Det är Jerry.
Förlåt. Jag är nervös.
-Åh fy fan! -Gode Gud.
-Men sluta, Jerry! -Jag är nervös!
För Guds skull, pojk, ta en koltablett eller nåt!
Fy fan vad äckligt!
-Tyler. -Ja?
Kan du säga till dr. Burke
att mr O'Malley har nån form av hälsokris just nu,
och jag tänkte att han ville veta.
Du vet att han är vaken, va?
Ja, jag vet.
Vill du ta det här, chefen?
Dr. Bailey, du har större praktisk erfarenhet än jag får nuförtiden.
Jag bistår dig, men du får ta detta.
Okej. Grey, en endotrakealtub, storlek åtta.
Dr. Bailey. Det här är en patient.
Som alla andra patienter. Det finns inte utrymme för misstag.
Det finns inte utrymme för nerver. Så skaka av dem.
Okej. Då börjar vi.
Bra. Ge mig åttan.
-Jag kan inte... -För trångt?
Jag når inte förbi stämbanden. Tusan också!
-Syremättnad är nere på 88. -Tusan.
86. Kom igen. Skynda på.
Ge mig en mindre tub.
-Fort. -Kom igen.
Bra.
Okej, klart.
Vackert jobb. Vackert jobb.
Kan jag berätta för George?
Dr. Bailey, allt väl?
Min son är döpt efter hans son. Jag behöver bara hämta mig lite.
Det finns en kirurgisk lösning. Ett laseringrepp.
Det ska tydligen hjälpa. Vi kan höra oss för.
Visst. Och när vi ändå håller på kan vi försöka bota din halitos.
Samt bot mot skäggstubb
för det är nu fysiskt omöjligt för mig att kyssa ditt ansikte.
Jag är för trött för att raka mig!
Sloan! Dr. Sloan. Kort cappuccino.
Jag såg dem göra den, så inga misstag den här gången.
Jag såg att du gör en rekonstruktiv näsoperation idag,
och jag skulle verkligen vilja assistera om det går.
Har du jobbat med Addison i veckan?
Ja, sir. Jobbat. Jobbat mycket.
Jobbat hårt. Bara jobbat.
-Är hon eländig? -Förlåt?
Det är bara...
Jag måste få veta om hon är eländig åtminstone... den här veckan.
Verkade hon...?
-Är hon eländig? -Polarn, hon är bedrövlig.
Hon torterar mig. Jag måste bort från den kvinnan.
Hon är helt och hållet, 1 00 procent eländig.
Bra.
-Så, får jag assistera? -Nej.
-Sover du? -Jag borde.
-Jag har inte sovit på flera dagar. -lnte jag heller.
Jag kan inte sova ensam längre. Jag brukade sova bra.
Och han...
Han gör mig beroende av honom och så bara försvinner han.
Han har inte försvunnit. Han är på sjukhuset.
-Jag vill bara veta hur han mår. -Du skulle ju kunna fråga honom.
Han skulle ju kunna berätta!
Georges pappa har njursvikt.
-Jag hörde det. -Min pappa är här.
Överallt, varje dag.
Han är helt frisk, och jag har inget att säga honom.
-Om Georges pappa dör... -Jag vet.
Om Thatcher dog skulle mitt liv inte förändras alls.
Är det konstigt att jag är avundsjuk på George?
Ja.
Bailey intuberade honom på nytt men han var utan syre, i, jag vet inte...
-...några minuter. -O'Malley.
lngen kan beskyllas för nåt.
Din fars kropp är sjuklig och har fått stå ut med mycket.
Nu lägger hans organ av.
-lngen kan skyllas för det här. -Kan man återhämta sig från nåt sådant?
Hans blodurea och kreatinin är höga, jag vet det.
Jag undrar om du har erfarenhet av att folk återhämtar sig från detta.
Jag har ingen statistik på det.
Jag har inga fler mediciniska rön.
Nu handlar det om tro.
Vi är vetenskapsmän.
Och min erfarenhet säger mig att vetenskap inte är nog, O'Malley.
Men vill du att jag ska hoppas med dig,
vill du att jag ska be en bön, så är det nåt jag gärna gör.
Har du en släkting som ligger här?
-Ja, min dotter. Hon är 1 7. -Oj, jag beklagar.
Ja... Hon opererade ryggraden.
De sa att det gick bra,
men så har hon problem med njurarna och...
Hon har inte vaknat.
lnte min man heller.
Det var en riskfylld operation. Det sa de också.
Det var min mans också.
Han har cancer, så...
Jag blev förvånad när de genomförde den.
Jag trodde att jag skulle få ta med honom hem.
Ursäkta mig. Mrs Douglas?
Heather frågar efter dig.
-Har hon vaknat? -Ja, det har hon.
-Och hon ser ut att må bra. -Gratulerar.
-Det är ju underbart. -Lycka till.
Jag ska...
-Lycka till. -Tack.
-Varför gjorde ni det? -Dr. O'Malley.
Varför opererade ni när ni såg att cancern hade spridit sig?
George.
Han bad om det, eller hur?
Han bad om att göra det, oavsett?
Vi måste respektera våra patienters önskemål.
Du sa att du skulle vara ärlig.
Han kunde ha levt i veckor, månader.
Vi kunde fått flera månader med honom.
Min mamma, hon kunde fått flera månader med honom!
-Han ville bekämpa cancern, George. -Han visste inte bättre!
Ni visste bättre!
Ni skulle inte ha gjort det.
Ni skulle inte ha gjort det!
Herregud, så du ser ut.
-Jag är eländig. -Det är regnet.
Den konstanta fukten i luften.
-Det tar tid för kroppen att vänja sig. -Jag vill inte vänja mig.
Så åk hem.
Om du fött barnet, hade vi varit i New York nu.
Det skulle inte regna, och om det regnade skulle vi inte bry oss om det
för vi skulle vara tillsammans.
Tillsammans. Och jag hade haft en familj istället för lunginflammation
-och en ex-bästa vän som hatar mig. -Du ville inte fostra att barn.
Du ville övertrumfa Derek. Du ville vinna.
Gör inte det här till mitt fel. Du ville inte ha barn.
Nej, jag ville ha barn, Mark.
Den sista kvinnan du låg med innan jag stack från New York. Charlene?
Sköterskan på barnavdelningen?
Trodde du att hon var den enda jag kände till?
Du skriver om historien, Mark.
Vi skulle inte ha varit tillsammans. Vi var inte nåt bra par.
Och du hade blivit en usel far, Mark.
Jag ville skaffa barn. Det ville jag. Men jag...
Men jag ville inte skaffa barn med dig.
-Är det där hans lunch? -Nej, du får inte.
-Vad? -Han får inte äta.
-Jo. -Jag är hans läkare.
-Det är du inte alls. -Jag undrar bara hur han mår.
Och att vägra ge mig min mat gör att hon får veta det?
Mata honom, då. Skit samma.
Ska jag kalla hit säkerhetsvakten?
Hej.
Jag har inte sett dig på ett par dagar.
Ja, jag fick ta hand om akuten.
En akut blindtarmsoperation, en brusten mjälte.
Det har varit rätt kaosartat.
Karev, jag är din sjukhusläkare.
Jag ber om ursäkt för vad som hände. Det har varit en konstig vecka.
För mig.
Så, i normala fall...
Jag ber om ursäkt, i alla fall.
Hur är bebisens tarmar?
Ja, faktiskt så fick hon sitt första blöjbyte idag,
-Så... -Det är ju bra.
Ja, det är det.
Du vet grannkillen, Mike Wilden?
Jag slog honom i ansiktet, med en pinne.
När hans pappa kom hem till oss och skrek,
och du frågade om det var sant...
Då ljög jag.
Och du trodde att jag aldrig ljög.
Så du tog mitt parti.
Och du och hans pappa hamnade i ett jättestort gräl,
och hans barn kastade ägg på vårt hus
och Ronny och Jerry gick dit...
...och sprängde hans gräsklippare. Hur som helst...
Jag gjorde det.
Han retade mig, och han var större än jag...
...så jag behövde en pinne för att nå upp till ansiktet.
Och jag ljög för dig, pappa.
Så att...
...jag vill säga förlåt.
Pappa?
Om du har lite mer kämpatag kvar...
Om du kunde bekämpa det här, bara lite hårdare,
så skulle det vara bra.
Det skulle vara bra.
-Var är Derek? -Han sov hemma hos sig.
Snarkar jag verkligen?
Jag växte upp vid en motorväg, så mig stör det inte. Men ja, det gör du.
-Fick du nån sömn inatt? -Nej.
Nej, jag stannade uppe och bakade och skurade badrumsgolvet
om George vill lägga sig på det.
Det är märkligt. Jag har alla dessa pengar...
Jag har alla dessa pengar och jag skulle lägga allt
på att bespara George det han är på väg att genomleva, men det går inte.
Det är meningslöst.
Så jag gjorde cobbler.
-Cobbler är ju gott. -Ja.
Hon berättade.
Ja.
Tror du att jag skulle bli en usel far?
Jag vet inte... Är du...?
-Okej, tycker du om barn? -Jag vet inte.
Det beror på hur pass högljudda de är.
Okej. Tycker du om din familj?
Är du en familjekille, liksom?
Jag har inte nån familj, direkt.
-Derek var min familj. -Okej.
Födelsedagar och årsdagar, då?
-Minns du såna saker? -Nej.
Jag vet inte. lbland.
-Är inte alla män såna? -Nej.
Vissa män gillar barn. För vissa män är familjen allt.
Jaha.
-Och du känner dessa män? -Det gör jag.
Jag känner en.
Jag hade blivit en usel far.
Så det du säger är att...
Du menar att det inte blir bättre.
Att han inte kommer att vakna.
Mrs O'Malley, hans organ håller på att kollapsa.
Hans lever och njurar håller honom inte längre vid liv.
Han är helt beroende av livsuppehållande apparater.
Vi säger att han inte kommer att vakna.
Ni kan vänta, låta det ske när det sker.
Det kan ta dagar eller veckor.
Eller, så kan ni koppla bort apparaterna.
-Dra ur sladden? -Ja, frun.
-George? -Ja.
Vad tycker du?
Pappa lider.
Hans organ håller på att kollapsa. Han kan inte andas själv.
Det är smärtsamt.
Han får läkemedel, men...
...det hjälper bara till en viss del.
Så du tycker...?
Du tycker att det är dags?
Att låta honom somna in?
Vi kan inte säga vad som bör göras, George.
Han är inte pappa, som han är nu.
Och han kommer inte att vakna, mamma.
Finns det en låda med oöppnade kort nånstans?
Ursäkta?
Jag ville bara veta.
Jag har bara hört min mammas version av historien om varför du stack.
Och jag undrade om du, kanske, har en version som inte jag har hört.
Din mor flyttade till Boston, och...
Jag ville...
Men hon sa åt mig att inte ringa eller hälsa på mer,
och hon var...
Så småningom gifte jag om mig.
Och jag...
Förlåt.
-Snarkar du? -Vad?
Tydligen snarkar jag.
Min mamma har aldrig gjort det, så...
-Glöm det. -Jag snarkar.
Som en lastbilschaffis.
Det har du efter mig.
Vaxöronproppar funkar ganska bra.
Tack.
Hej.
Derek.
Jag väntade på nyheter om mr O'Malley.
Jag ville inte tränga mig på, men har du hört nåt nytt?
De låter honom somna in.
Jag har inte haft några darrningar.
lnte en enda, på hela veckan.
Vad sägs om det?
Ja. Vad sägs om det?
-Jag är både och. -Vad?
Jag är både och.
Jag är kirurg och en människa som blir känslomässigt involverad.
Jag går aldrig över gränsen igen, så som jag gjorde med Denny.
Jag har lärt mig min läxa, men jag är fortfarande både och.
Och jag tänker inte göra avkall på endera delen av mig.
Och jag tänker inte be om ursäkt för det.
Det finns en klubb.
Klubben för döda pappor. Och man kan inte vara med förrän man är med.
Man kan försöka förstå, man kan visa deltagande.
Men tills man känner den förlusten...
Min pappa dog när jag var nio.
George...
Jag är ledsen att du måste gå med i klubben.
Jag vet inte hur man lever i en värld där min pappa inte finns...
Ja, det förändras aldrig riktigt.
En öl, Joe.
Georges pappa?
Hej.
Har du nån pappa?
lnte egentligen. lnte längre.
VAXÖRONPROPPAR
TlLL MlNNE AV BOB VERNE
Synk: stoffinho17