Jag har alltid arbetat med onormala och nu är jag en.
Far gav mig aldrig en gåva utan betydelse.
- Tror du att den existerar? - Gör den det måste vi hitta den.
Tyst. Det är bara jag.
- Vad sjutton? - Jag kunde inte sova.
Jäkla idiot.
Hur kom du in?
Jag lämnade en halvliter whisky åt O'Brien... När han nickade till...
- Är du sugen på ett spel? Gin Rummy? - Vid den här tiden?
En snabbis.
En.
- Är du okej? - Jag vet inte.
Jag har inte mått bra på hela dagen. Jag kände inte för kvällsmat-
-och hjärtat dunkar som bara den, och jag svär att jag kan...
Vad?
- ...höra saker. - Som vad?
Hur de andra...andas.
Tanner, tre dörrar ner, med sin väsande andning på grund av bihålorna.
Mary i slutet av korridoren, korta, snabba, som om hon drömmer.
Jag hör inget. Har du pratat med dr Myers?
Hon gav mig nån slags spruta. Sa till mig att inte oroa mig.
Liam, bara ge. Jag vill sova, va?
Nej!
Säsong 3 Episod 6 - Animus -
SSG - SweSUB Group © taureane www.SweSUB.nu
Kate och stora killen bad mig hälsa "Hasta luego."
De erbjöd sig att ta hem en Chupacabra, men jag sa att du inte dejtade just nu.
- Det var väldigt roligt. - Vad är det här? En varulvsobservation?
- Ja, vi använder inte "V"-ord här. - Visst, det är HAP.
- Hyperaccelererad skiftare. - Tror du att det finns fler som du?
De brukar inte ge nåt resultat.
Du är nyfiken, men rädd för att fråga chefen om du kan åka.
De senaste hundra åren har det gjorts observationer i norra England.
Alla är centrerade runt en stad som heter Oldham.
- Oldham, det kanske är nåt i vattnet. - Eller i ölen. Det spelar ingen roll.
- De här sakerna är aldrig sanna. - Guinness öl...
Vi åker. Vi tar en långtur, bara Butch och Sundance.
- Och Magnus och magneten? - De är så besatta med stadsmodellen-
-att de inte märker om vi är borta. - Menar du allvar?
Om det inte var nåt fick vi i alla fall några skratt.
Annars kallar vi in trupperna. Jag känner redan smaken av öl och räkchips.
- Kom igen. - Polarn...
Jag ger dig bÃ¤sta timmarna av mitt liv, och sÃ¥ hÃ¤r Ã¥terbetalar du mig, va?
Din retsamma sköka från Camden. Prata med mig!
- Nikola, verkligen. - Den vet vad jag säger. Eller hur?
Vi har hållit på i sex dagar. Vinkällaren är tömd. Du behöver duscha.
Var skulle vetenskapen vara idag om jag hela tiden stoppade för att bada?
Det är så förbannat förvirrande. Kanske Gregory bara lekte med oss.
Min far gjorde aldrig nåt slumpmässigt. Det finns en gåta här.
- Som han tror jag kan lösa. - Jag hatar att göra honom besviken-
-men den här staden kan inte existera. - Inte nu, naturligtvis.
- Den är för stor för att inte märkas. - Även om den fanns, kan den inte det.
Den är arkitektoniskt omöjlig. Vi har varken byggmaterial-
-eller tillgänglig teknik.
Hologrammets byggare kan ha det.
På tal om arkitektur, så finns det en mosaik på en av byggnaderna.
Det finns mycket bestämda likheter-
-mellan symbolerna på den mosaiken och dessa gamla sumeriska kilskrifter.
- Mitt hjärta, var stilla. - Symbolen för solen.
Ordet "sumer" betyder "Härskarna av ljusets land. "
En sol... Jag minns att jag har sett...
Titta på toppen av den skyskrapan.
Det är samma symbol.
Där är en till.
Här.
- Påminner det dig om nåt? - Progressiv sekvensering.
- Som tillhållare i kombinationslås. - Exakt.
Jag tror att vi har hittat en väg in.
- Rätt bra, men vi gör inte så. - Okej.
- Hur många pubar har vi varit på? - Sex - nej, sju - nej...
Sju, alla i forskningssyfte...
- Absolut, vad har vi lärt oss hittills? - Att "spotted dick" är en efterrätt.
Och folk i den här staden älskar att berätta historier. Vi har älvor...
- ...troll...pysslingar. - Skitsnack, pysslingar finns på Irland.
Och som son av Gröna ön, ogillar jag att man lånar min nationalsymbol.
- Vänta, är "Zimmerman" irländskt? - Min mamma är från Dublin.
Vild vargjakt. Ledsen att jag drog hit dig, kompis.
Vad är det?
- Det ser ut som en...get. - Ja, som har slitits i stycken.
Det ser ut som nedtrampad vegetation på väg mot den riktning vi kom.
- Det här är konstigt. - Vad?
Det är blodspår som kommer från det där hållet.
- Det ser ut som det kom därifrån. - Vad det nu är.
- Oldhams psykiatriska institut. - Du har också hört rapporterna?
- Har du undersökt det nån gång? - Vi har försökt, men nekats tillträde.
- Låter misstänkt. - De är en privat anläggning.
De kan i stort göra vad de vill.
Vad bättre ställe att dölja en HAP än i en sån här liten stad?
- Vad har ni för bevis? - En get.
Det krävs mer än en död get och rykten för att inleda en utredning.
- Ni tänker väl inte göra nåt dumt? - Va, vi?
Nej, vi är bara grabbar på semester. Nåt sånt.
- Så jag ska inte meddela Magnus då? - Nej.
Då så, mina herrar, njut av naturen.
Vi ses.
Så, Henry... kommer episoderna oftare?
Ja. Jag känner att jag kan skada nån eller mig själv.
Han har paranoida vanföreställningar som har ökat till våldsamma anfall.
Jag kan behandla honom hemma, men hans familj har nyligen flyttat till England.
Vår anläggning är gammal, men toppmodern.
Min systerdotter, Erika, tar med dig för en utvärdering.
- Du kommer att bli bra. - Naturligtvis kommer han det.
Kom nu, Henry.
Enligt ditt CV, var du senast anställd för tre år sedan.
Ja, sedan dess har jag sysslat med privat konsultation.
- Verkligen? Specialiserade fall? - Ja.
Coolt. Är det en subsonisk oscillator?
- Gillar du elektronik? - "Dragon fusion." MMORPG.
Hackade den inre cirkeln på 17 sekunder.
- Tillhör det testet? - Nej.
Koppla bara av, och besvara frågorna med det första som du tänker på.
- Vilken är din favoritsmak på glass? - Choklad.
- Föredrar du sommar eller vinter? - Sommar.
Du ser ett sårat djur i skogen. Du känner doften av blod.
Hur känner du dig?
Ledsen.
Du klarar dig bra.
Och som ni ser, har dagrummet gott om aktiviteter-
-som håller patienterna sysselsatta. - Jag måste säga att jag är imponerad.
Erika, hur gick det för Henry?
Se själv.
Bra gjort. - Får jag prata med dig?
Visst.
Det pågår definitivt nåt konstigt här. Oscillatorer och stimuleringsreceptorer.
- Inget psyktest jag hört talas om. - Jag kan inte sätta fingret på det.
Jag går ut och ringer Magnus och informerar henne.
Jag går och snokar runt lite.
Ska du? Du vet vad du ger dig in i?
Jag vet, men tänk om jag inte är den enda HAP i världen?
Början och slutet på min linje. Hoppar jag av nu, kanske jag aldrig får veta.
- Du hade rätt om Henry. - Du måste ha misstänkt det också.
Frågan är, varför dyker han upp här av alla ställen.
Han hittade i alla fall oss. Spelar det egentligen nån roll hur?
- Nu börjar vi komma nånstans. - Och du har badat. Tack så mycket.
- Kan vi försöka få igång displayen. - Vi kanske kommer till nästa nivå-
-som en datormeny. Här är det.
Utmärkt.
- Och nu då? - Att döma av de blinkande symbolerna-
-tror jag att den ber om ett lösenord. - Som vi inte har.
- Jag knäckte ju krypteringsmaskinen. - Det här är annorlunda.
- Tänk efter innan du gör... - Vad händer om jag trycker här och här.
Will ringer. - Hallå! Will? Hallå?
- EM-pulsen slog ut hela byggnaden. - Telefoner, datorer...
Mobiltelefoner. Lyckligtvis är de onormalas boende säkrade med reservkraft.
Jag hittade en gammal generator som du skulle kunna blåsa liv i.
- Det kan åtminstone ge oss ljus. - Och din pojke?
- Kan inte han få igång den? - Henry? Han är i England med Will.
"På en Fristadsversion av rekreation. Lycka till med före detta vampyren."
- De är borta när det finns jobb här. - Will har lämnat meddelanden på datorn-
-de senaste dagarna. Vi har nog varit rätt uppslukade.
Hur är de med "bytet" och "odjuret"?
De är på ett uppdrag och är tillbaka på fredag. Det är bara vi två.
- På denna mörka och ensliga plats... - Jag är för trött för att ens skämta.
Gå och kryp ihop med din varma mjölk, så fortsätter jag med kartan.
Du har gjort tillräckligt.
Det finns tydligen inbyggda säkerhets- åtgärder som vi inte förstår än.
- Jag kan inte riskera fler katastrofer. - Det var bara en liten EM-puls.
Jag kan fixa det snabbt. Det är mig vi pratar om.
Det är just det som är problemet. Du får inte röra enheten. Är det klart?
Om du har så mycket energi, fixa min generator. Gå och fixa mitt hus.
- Vad, är jag din hus-alf? - Tack, Dobby!
800-F. Det är en av de finaste rörförstärkare som nånsin gjorts.
- Känner du till den? - Jag brukade ta isär dem hela tiden.
Då kanske du kan berätta varför den inte fungerar.
Ditt nätaggregat är för nära RF-mottagaren.
Du måste skärma av den. Du får statiska störningar.
Kolla nu.
- Jag fattar inte att jag missade det. - Det är ett enkelt misstag att göra.
Alistair. Kul att träffa dig.
Vi har inte haft några nyintagna på länge.
- Var kommer du ifrån? - Utlandet.
- Hur fick du nys om det här stället? - Av en vän.
Bra. Du är säker här.
- Säker? - Ja, så länge du följer reglerna.
Tyvärr, gör inte alla det.
Ett par boende hamnade i det för ett par dagar sedan.
Liam gav sig på sin bästa kompis, Joe... dödade honom.
- Är det sant... - Ja.
Men han vägrade att ta sin medicin. Alla vet vad det betyder.
Dags för er medicin.
- Botten upp. - Skål.
- Du kommer att må bättre nu. - Det kommer jag säkert.
Jag hör dig knappt, har bara en pinne. Har Magnus inte hört av sig?
- Börjar du bli lite orolig? - Fristaden har inga skador.
Sensorrapporterna visar att det har varit nån form av strömstöt.
- Tesla. - Jag har beställt reparatörer.
De säkra avdelningarna har ström, så de har nog kontroll över situationen.
- Hur går semestern? - Jag vet inte.
- Behöver du hjälp? - Nej, men var redo om jag behöver.
Ja.
- Hej. - Henry. Har du funnit dig tillrätta?
- Ja, och träffat trevliga människor. - Det är bra.
Vi vill att du ska känna dig hemma här. Viktigt att vara en del av en familj.
Vad har hänt där?
- Det uppstod en liten situation. - Liam och Joe? Jag hörde talas om det.
Liam ville inte ha behandling, och det är mycket farligt.
- Gav de sig bara på varandra? - Henry...
Det är inget du ska oroa dig för. Du borde vila.
Förlåt, jag är bara lite nyfiken.
Tar du din medicin?
Jag? Ja.
Inte illa.
Okej...
Henry? Du bör inte vara här nere.
Vad är det här? Vad är det för experiment ni gör?
- Du förstår inte... - Titta på honom! Han är en...
Han är en Lycan. Det är vi alla.
Vad?
Vänta...
Du?
Och moster Lillian, och alla våra patienter.
Vi är alla precis som du.
Kom igen.
Så du säger att alla här är en HAP?
- En hyperaccelererande skiftare. - Vi använder inte de orden, men ja.
- Därför accepterade vi dig. - Vi är alla de sista av Lycan klanen.
Det förklarar alla varulvsobservationer i området.
Vi har varit jagade i århundraden. För att skydda vår sort byggdes det här.
Här är vi säkra. Det här är vår tillflykt, vår familj.
Så vi är försiktiga mot främlingar. Hur hittade du oss, Henry?
Jag är från en plats som kallas Fristaden. Den ger en trygg hamn-
-för alla onormala, inte bara jag.
- Så du har redan hittat ditt hem? - Ja, jag tror det.
Jag har aldrig träffat nån som mig förut.
- Vad vet du om var du kom ifrån? - Inte mycket. Jag var ett hittebarn.
Jag har inga minnen av mina föräldrar. De kanske är härifrån.
Jag kan göra en DNA-test för att se om jag kan hitta en ledtråd.
Det här är fantastiskt. Jag har alltid trott att jag var ensam.
Nu vet jag att det inte är sant.
Vad gör du i mitt sovrum?
Jag kan tänka mig ett dussin svar, men jag lämnar det till Oscar Wilde.
- Jag listade ut det. - Mitt i natten.
Då fungerar genier som bäst, eller hur?
Fina gardiner, förresten. Härligt ljusgula. Eller är de det?
Gul. Vit. Gul...
- Du föreslår en spektrumförskjutning. - Nej, bortom spektrum, under infraröd.
Du råkar inte ha en kvantkaskadlaser eller en gyrotron här nånstans?
- Inte till hands, nej. - Förbaskat. Då får vi bygga en.
- Inte ikväll. - Vill du inte lära dig hemligheten-
-om staden? Tänk om det byggdes av en helt ny ras av onormala?
Va? Eller är du nöjd med att bara somna om?
Du tror att du kan återaktivera holo- grammet med en synkrotronisk ljuskälla?
Nej, inte återaktivera det. Tala dess språk.
Visa det vem som bestämmer.
- Du är lysande. - Tror du inte jag vet det?
- Gå ut härifrån. - Okej.
- Hej...kompis. Hur går det? - Polarn. Finfint.
Du verkar inte vara den enda här som gillar att mixtra.
Lucy är en hejare på modelljärnvägar. Jerry är en raketteknikentusiast.
James kan laga ett fickur snabbare än du kan lösa en Rubiks kub, och bra på synt.
Jag fick just reda på att vi alla tillhör en klan.
Lycaner.
Ja. Det känns som vi har nåt gemensamt. Som om vi är dragna på samma sätt.
- Menar du att fixa grejer? - Ja.
- Gör inte alla det? - Alla där ute? Nej.
Nej, jag tror det är en del av Lycanpaketet.
- Och att förändras. - Nej, det gör vi inte...
- Aldrig? - Vi får behandling.
Du behöver inte oroa dig. Vi får behandling, och det fungerar!
Ska du och jag ta och prata? Privat?
Det finns saker du inte förstår än.
Som vilken typ av medicin vi tar?
Nån form av Diazepamblandning? Jag har provat det. Det är ingen lösning.
Det är enda lösningen, så det inte kommer ut.
Du kan kontrollera det. Du behöver inte hålla dig gömd här.
- Det gör jag inte. Detta är mitt hem. - Är det? Var är dina föräldrar?
De dog i en bilolycka strax efter jag föddes. Tant Lillian tog hand om mig.
Hur är det med förvandlingen? Har du aldrig? Du vet inte hur det är?
Självklart inte. Jag behandlas också.
Det var läskigt för mig också, först.
Men när du väl fått kläm på det, är det ganska häftigt.
Nej, jag kan aldrig bli som dessa saker.
- Det är inte en sak. Det är vilka vi är. - Inte om vi vill vara säkra.
- Hur gjorde du det där? - Du ser? Du behöver inte vara rädd.
Jag har full kontroll.
Oj! Åh, Gud!
Jag tänkte inte så långt.
Det var lite pinsamt.
Ser du? Den gillar det. Spänn fast dig.
Det är rätt, överlämna dina hemligheter till härskaren över elektriciteten.
- Bra gjort, Nikola. - Tack.
Fler sumeriska skrivtecken. Det här kan ta veckor att översätta.
Eller, vi kan bara... dra i handtaget.
Den verkar skanna oss.
Akhkharu? "Bloddemon?"
- Hur känner du till den symbolen? - Min ras har hädats i århundraden-
-men poängen är, att den tycks tro att jag fortfarande är vampyr.
Inte bara du. Vi. Den måste upptäcka spår av källblod i vårt DNA.
Det är nog inte så bra.
Hej... Jag menade inte att göra dig upprörd tidigare.
Det är okej. Du är ny.
Efter ett tag förstår du.
- Jag kanske inte är kvar. - Vart skulle du ta vägen?
Dit ut. Du - alla - kan leva ute i den verkliga världen.
Ni kan bli vad ni vill, ingenjörer, musiker, surfare.
- Hur blir det när förändringen händer? - Då händer det.
Ni lär er att hantera det. Behandlingen kan anpassas.
- Fristaden kan hjälpa er med det. - De gör att vi inte blir monster.
Slutar man med behandlingen, så finns inget som kan kontrollera förändringen.
Är det vad som hände med Liam?
Liam tyckte som du, att vi kan leva på det gamla sättet.
Sedan förvandlades han till... den där saken-
-och mördade Joe.
Jag vill inte bli så.
Ja, men du har fel. Du kommer inte att göra det.
När du förändras, blir du... kanske vild.
Det är en version av dig som brinner hetare. Du blir inte mördare.
Jo, det blir du.
Liam blev det...
...och Josephine för två år sedan.
Det hände här i dagrummet. Vi såg...
Därför måste vi stanna här.
Det är därför vi måste ta behandlingen, även du.
Annars är vi bara odjur.
- Henry, jag är förvirrad. - Ja, samma här.
Det här är ingen tillflyktsort. Det här är ett fängelse.
Du vill att de stannar här och blir beroende av dig hela livet.
- Du gör allt för att de inte ska lämna. - Du har rätt.
- Jag gör allt för att skydda mitt folk. - Inklusive att göra dem till mördare?
- Vad pratar du om? - HAPS dödar inte. Utom de här inne.
- Jag vet vad de är rädda för. - Nonsens.
- Alla är nöjda här. Ingen vill lämna. - Naturligtvis vill ingen lämna!
- Du har gjort alla livrädda. - Jag har gjort att de förstår fasan-
-i deras sanna natur, ja. Att se vad som hände med Liam och de andra-
-hjälper oss att minnas varför vi döljer den delen hos oss.
Vad ger du dem så att de dödar när de förvandlas till HAP?
Så att de dödar sin bästa vän?
Jag trodde du hörde hemma här.
Jag ser nu att du vill förstöra allt jag har byggt upp.
Jag tänker inte låta dig göra det här. Det här är mitt folk! Min familj!
Det här är mitt hus.
Du ville veta vad jag använt för att ta fram Liams sanna natur, de före honom?
Det är dags att möta ditt monster, Henry.
- Den tror vi är ett hot. - Den slog på självförstörelse.
Vad sjutton är det där?
Det är en partikelaccelerator.
Så vi kan vara i omedelbar fara.
Vi måste stoppa den innan den når toppen.
Elektromagneterna accelererar tills den når tillräcklig energi.
- Tillräckligt för vad? - Boom.
- Kan du vända polariteten? - Jag kan försöka.
Där ser man. Jag är inte det enda geniet i rummet.
Det där var inte bra.
- Vi kan inte stå här i evighet. - Men tills du är i säkerhet.
- Jag lämnar dig inte... - Vi har gjort det här förut. Sätt fart.
- Vi gör det här tillsammans. - Och vi har inte ens gett våra löften.
- Den vill hålla oss ute. - Den är mer kreativ än heligt vatten.
Om vi tar bort hotet kanske den slutar.
- Vad tänker du på? - Få oss att försvinna.
Utveckla närmare.
Skapa en EM-sköld omkring oss båda, blockera skanningen.
Fast då måste du ta bort din hand från acceleratorn.
Håll dig nära mig. Hur det än går...
...dör jag som en lycklig man.
Kanske lite hårdare, du vet, bara för att vara säker.
Om du är mer rättfram skulle du vara osynlig.
Okej, vänta.
- Gå undan! Gå undan från mig! - Jag tänker inte skada dig!
- Vad vill du? - Jag ska hjälpa dig. Jag vet vad du är.
- Jag har en vän som är precis som du. - Jag menade inte att döda nån.
Jag vet, därför måste du lita på mig.
Här.
Jag är här för att hjälpa.
Okej.
Vad är det här? Vad gör du? Vad är det där?
Vissa beteenden är oacceptabla här. Ilska, aggression.
Sanning, förvandling, vad sägs om det?
För att skydda vårt folk, finns det protokoll som måste följas.
Nej, jag är inget monster. Ingen av oss är det.
- Det ligger inte i vår natur att döda. - Vi får se, och så kommer de andra.
Nej...nej! Nej, hallå, vänta. Hallå!
Jag måste få ut Henry därifrån.
- Det finns ingen signal. - Jag är ledsen.
Jag kan inte gå tillbaka dit.
Försök att hålla dig utom synhåll tills jag får hjälp, okej?
Östra flygeln har en källardörr. Joe och jag bände upp den så vi kunde gå ut.
Prova behandlingsrummet där nere först.
Östra flygeln?
Tänk om han har rätt att det finns ett sätt att kontrollera det utan medicin?
Jag vet vad som är bäst för dig!
Det har varit en lång dag. Vi är lite trötta.
Låt mig sköta det här, så är det över snart.
Henry... Hej.
Kom igen. Det är jag. Henry, kommer du ihåg mig?
Va? Gamle, Will?
Henry, var lugn. Det är okej. Ta det lugnt.
Henry!
Nej, Erika!
Ingen behöver leva inlåst så här.
Så...håll bara där, så börjar vi jobba.
- Är det här all kontakt vi behövde? - Ja, visst, men-
-det var roligare på det andra sättet, tycker du inte?
Energivågen måste ha startat dess inre försvarsmekanism.
Nej. Den fick igång den på högvarv. Att larmet gick berodde på-
-att den fann vampyrblod i våra ådror.
- Vad har den emot min sort? - Du inser väl vad det här innebär?
- Konstruktörerna kände till vampyrer. - Och föraktade oss, och vi dog nästan-
-på grund av nåt gammalt agg. - Tar du det här personligt?
Naturligtvis gör jag det.
Vi tycks ha nått nästa nivå.
- Vad gör du först, Paris? New York? - Jag ska göra allt.
- Skicka en rad från Himalaya. - Om du vill nåt, ring mig.
Vi är familj nu... Polarn.
- Sköt om dig. - Kom igen, då.
Erika...hur kunde du sluta ta behandlingen?
Tant Lillian, jag var aldrig sjuk.
Kom igen.
Jag är där borta... om ni behöver mig.
- Så jag antar att du är fri nu. - Jag antar det.
Gå vart du vill. Göra vad du vill. Vad tror du att du kommer att göra...
Ja, det är en väldigt bra början.
- Kom ihåg att behandla den trevligt. - Jag ska, berätta för mig.
Vad betyder den här symbolen? Moln på himlen?
Jag tror det är "himmelska horisonter."
- Och den här? - "Boning".
Boning?
Den här påminner väldigt mycket om din sovrumsdörr.
Den kan betyda många saker. "dörröppning", "tröskel", eller...
Här är det. "Ka harag"
- Röstaktiverad. - Vad sa du nyss?
"Ingång"
- Den ser nästan ut som en annan planet. - Kan det vara en galax långt bort?
Nej, det här är inte utomjordiskt.
Tunnelsystemen stämmer överens med kontinenterna här på jorden.
Tre öppna calderas. Den enda vägen in till kärnan.
Nikola... det här är vår egen planet-
-just här, just nu.
Men flera mil under ytan.
Vi tittar på en atlas.
En 3D karta av en ihålig jorden.
SSG - SweSUB Group © taureane www.SweSUB.nu