-I tidigare avsnitt: -Ni stod öga mot öga med Carlos.
Varför skulle de återvända till klubben?
En kväll till. Det måste ge nåt nu.
Det här är Yasmin Aragon.
Om vi lägger ner åtalen kan hon få in bröderna på klubben.
Jag tänkte att vi skulle bena upp några saker innan vi går.
Inte nu. Det här är Stan Liddy.
-Ligger du med killens syster? -Berätta vad du har fått reda på.
Du sabbade allt, Boyd.
Hobbyer: självförbättring och att lägga kvinnor i formaldehyd.
Varje tunna innehåller en kropp.
Boyd var inte den enda som gjorde så här mot mig.
Jag har skjutit en av dem.
Den där sista slynan lever.
De kommer att hitta dig.
En del upplevelser förändrar ens dna.
Jag måste hitta de andra. Det är enda sättet att finna den där friden igen.
Jag kan inte hämnas Ritas död. Men jag kan hjälpa Lumen att hämnas.
Hur många var de?
Det har gått en månad, men Lumen återupplever mardrömmen varje dag.
-Hej. Jag tog med lite mat. -Jaha.
-Har du ätit nåt? -I morse.
Nu är det kväll. Ät lite till.
-Du är väldigt kontrollerande. -Det måste jag vara.
Nåt annat?
Detaljer skulle hjälpa.
Förutom dem som vi redan har...tagit hand om-
-var det ""klockmannen"".
Jag var fastbunden vid en stol med förbundna ögon.
Ibland visste jag inte att han var där förrän jag hörde klockan.
Han lutade sig fram och viskade:. ""Tick, tick, tick.""
""Det är ditt liv som tickar i väg.""
Okej. Nån mer?
""Kostym och slips.""
Han tog av sig kavajen, vek den noggrant och la den på en stol.
Som om han inte ville att den skulle bli skrynklig.
Kostymkillen skulle jag känna igen. Han tog alltid av mig ögonbindeln.
-Han trodde väl att jag skulle dö. -Han hade fel.
Vad gör vi nu? Hur ska vi hitta dem?
-Jag vet inte om ""vi"" är rätt ord. -Vad menar du?
-Vi gör väl det här tillsammans? -Jag behöver ingen partner.
Ja, och jag kan inte gå till polisen på grund av dig.
Du får vara lite flexibel.
Jag vill vara delaktig.
Vi får se.
Jag måste gå hem till Harrison.
Just det. Ditt andra liv.
Lumen har inget annat liv. Det här är det enda hon har.
Men jag kan ändå inte ta med henne in i min värld.
Dexter.
T ack.
Det är som att lämna sin dejt efter balen.
Fast det är mitt hus, min fru är död, och jag vet inte var Lumen passar in.
Precis som efter balen.
Du hann precis.
God natt, gubben.
Heliga Brigida, omge oss med ditt ljus, så att inget mörker tränger in.
Sov gott, lille vän.
Det där är antingen ett helgon eller världens tråkigaste docka.
-Är den där din? -Det är heliga Brigida.
Hon vakar över en när man sover.
-God natt. -God natt.
Han behöver inte heliga Brigida. Han har fader Dexter.
-Varför är du uppe så tidigt? -Gymmet.
Vad säger du? Vi behöver inte bo här. Vi kan skaffa ett nytt ställe.
Morgan.
Trafikolyckor är inte min avdelning.
Oj. Sms:a adressen.
-Vad är det? -Döda människor. De ringer snart.
-Varför sa du inte att jag var här? -För att jag inte är här.
Ingen vet om att vi är ihop, och det är så jag vill ha det.
Du säger så gulliga saker, älskling. Kan vi åka dit tillsammans, då?
Ja, sen åker vi till Disneyworld, och så kan vi hålla varandra i hand.
Jag fattar inte.
Vad det än är, så är det stort.
-Dexter! -Vad är det?
-Har du inte lyssnat på nyheterna? -Bara vädret. Ett högtryck är på väg.
Vad det är?
Det är hon, och hon, och hon-
-och hon, och hon.
Tjejerna i tunnorna. Hur är det möjligt?
Nån har försökt flytta dem.
-Var är föraren? -Han har försvunnit.
Gör din grej.
-Blodkillen? Vi har inget blod här. -Vi vet inte vad vi har.
Formalin, flytande formaldehyd. Det är balsameringsvätska.
De inre organen har brutits ner och sipprat ut ur kroppens öppningar.
Sen koagulerade de i lösningen. Du har koagulerade organ på skon.
-Vad är det här för sjuk jävel? -Jag är bara blodkillen.
Fem offer, kvinnor, blonda. Alla är mellan 20-35 år, tror jag.
De är täckta av blåmärken, sår och piskmärken.
Vi kan ta fingeravtryck hos rättsläkaren.
-Hade föraren försvunnit? -Killen som körde på honom var full.
Han såg en kille hoppa ur bilen. Ingen detaljerad beskrivning, direkt.
Jag kan fortfarande hitta honom.
Eller så kan Vince Masuka det.
-Hej. -Hej, Dex!
-Jävligt sjukt, eller hur? -Jävligt sjukt. Vad har du hittat?
En herrkavaj, storlek 40.
-Har du vikt den? -Jag la i den som den låg.
Massor av fingeravtryck, förutom på ratten. Nån har torkat av den.
Jag tar med bilen till labbet, så kan vi gå igenom den mer noggrant.
Så bra gick det att hålla isär de olika delarna av mitt liv.
-Vad är det? -Har du sovmorgon?
Du bad mig hålla ett öga på Dexter Morgan.
Han har en tjej i sitt hus, och han har tagit ner ""till salu""-skylten.
-Hur ser hon ut? -Blond, övre tjugoårsåldern.
-Smal, söt? -Det låter som hon.
Ta reda på vem hon är.
-Vad gör du här? -Jag såg det på nyheterna.
Jag var tvungen att komma hit. Jag skulle ha varit en av dem.
Du är inte säker här.
Vad är det här? Vad betyder det?
De försöker komma undan. Du måste gå.
Kan du ge mig... Tack.
Ni kan aldrig gissa vem som äger bilen.
Jordan Chase.
Jordan Chase är en smart kille.
Hans första bok fick mig att inse att jag begränsar mig själv.
-Jag har lyssnat på alla cd-skivor. -Det hade Boyd Fowler också.
-Kan det ha varit Jordan som körde? -Knappast.
För det första: Det är en fin kavaj, men inte så fin.
Jordan bär bara de finaste märkena.
Om du tycker att du förtjänar nåt, ta det!
Jag har kollat över 20 fingeravtryck, och alla kommer från samma person.
Vem det än är, så finns han inte i databasen. Återvändsgränd.
Ett hårstrå.
Ett till.
Jag måste sällan tävla med kollegor.
Men att hitta föraren först är enda sättet att hålla mitt löfte.
Bara autosvar. Jag kan beställa böcker och cd-skivor-
-...men inte prata med en människa. -Jordan Chase är populär.
Han reser jorden runt. Han är säkert inte ens i Miami nu.
Om jag inte hör nåt snart ska jag börja sparka in dörrar.
-Har du nånting? -Vi har identifierat två av tjejerna.
En är en lärare från Wisconsin. Hon semestrade här för två år sen.
Den andra jobbade på ett kryssnings- fartyg. Hon försvann för ett år sen.
Det här var städade tjejer. En var 26, en var 29.
-lnget om de andra tre? -Jag kollar saknade personer.
-Dna? -Vi testar nu. Direkt och släktskap.
Det finns en trea på Brickell, nära vattnet. Ska vi titta på den?
Det här är inte jobbrelaterat, så håll tyst.
-Den lär försvinna snabbt. -lnte här.
Ni två.
Nu.
Fan.
Tror du att hon vet?
-Gäller det... -Santa Muerte-fallet.
-Var inte det dött? -Det lever, med nöd och näppe.
Yasmin Aragon, en kompanjon till bröderna Fuentes som Batista hittat-
-ska få Carlos och Marco att komma till klubben i morgon.
-Så vi ska göra det här? -Jag övervakar operationen.
Det får inte läcka ut, så bara inblandade får information.
Vi ska inte ha mängder av poliser. Det blir en liten, precis operation.
Vi griper bröderna innan de går in.
Morgan, du får vara med mig i övervakningsbilen.
Quinn, du står innanför dörren med Manzon.
Jag cirkulerar, och placerar mig där jag behövs.
Om vi ska ta dem utanför, borde vi inte vara utanför då?
För att undvika uppmärksamhet behåller vi våra poster.
Tack, Morgan och Quinn. Det var allt.
Maria, jag ska tala klarspråk.
Du har slösat mycket tid och pengar på det här fallet.
Du har inte ens lyckats med pressen.
Varje dag får jag läsa att vi inte gör vårt jobb.
Fixa det här nu. Annars ska vi ha ett intressant samtal om din framtid.
Hur går det med Jordan Chase?
Quinn sköter det. Vi har ringt organisationen flera gånger-
-men inte lyckats nå honom. Han kanske spelar svårfångad.
-Vi kan besöka hans kontor. -Det behövs nog inte.
-Jordan Chase. -Hej.
Jäklar, det är han!
-Mr Chase! -Backa.
Jag var med på ett av era seminarier, på strandklubben.
-I Palmetto Bay. -Ni kommer ihåg det.
Ni får ursäkta Cole. Han håller galningarna borta.
-Ska jag ta en bild på er? -Ja, härligt.
Le nu.
En till. Så där.
-Jordan Chase. -Dexter Morgan.
-Trevligt att träffas. -Fin klocka.
Min pappa gav mig den när jag var tonåring. Vattentät ner till 100 m.
Jag vet inte varför jag behöver det.
Om det är klockan som Lumen hörde ska den följa dig till havsbottnen.
-Mr Chase. -Ni måste vara chefen här.
Jag var i Jacksonville när Cole, min säkerhetschef, ringde och sa-
-att vår bil blivit stulen, och att den kan ha hamnat på nyheterna.
Jag flög hit så fort jag kunde.
-Vi hittade ett klädesplagg. -Min kavaj. Det är min bil.
-Jag brukar lämna saker i den. -Och nycklarna?
Nycklarna satt i tändningen. Det finns många sätt att stjäla en bil.
De flesta tjuvar har inte nycklarna.
Jag har reservnycklar på en krok.
Mina killar vet var de finns om de behöver bilen.
-Vem som helst kan ha tagit dem. -Och ni är säkerhetschef?
Ja, Cole. Jag får nog se över en del saker.
Jag tänker samarbeta med polisen. Min organisation är öppen för er.
Det här är en fruktansvärd tragedi.
Jag vill göra allt för att underlätta ett uppklarande.
Vi behöver fingeravtryck och hår från all personal. Vi kan börja med Cole.
Självklart. Får jag be er om en sak?
Det skulle vara bra om mitt namn inte hamnar i pressen.
Att bli sammankopplad med det här skulle vara en pr-mardröm.
Så länge ni samarbetar är det inget problem.
Sociopater kan inte känna psykisk smärta. Men de känner fysisk smärta.
Förlåt.
Vad tror du om Cole?
""Det var inte jag. Nån stal min bil.""
Världens äldsta ursäkt.
Men det händer ju. Mr Chase är känd och respekterad.
Det är svårt att föreställa sig att han skulle vara inblandad.
Jag tog några hårstrån från nackstödet.
Om nån annan körde borde han ha lämnat spår efter sig.
Coles hår fanns på kavajen och nack- stödet. Alla fingeravtryck var Coles.
Han är huvudmisstänkt.
-Jordan, då? -Han var i Jacksonville.
Just nu fokuserar vi på Cole.
-Lumen? -Dexter?
Säg till när du kommer. Jag vet inte vem det är.
Men det är okej att få paket levererade hit?
Jag behöver saker. Jag får ju inte gå ut.
Vad ska du göra med den där?
Det är bara en ficklampa.
Du gillar att tänja på reglerna.
Hur går det med fallet?
Känner du igen den här mannen?
Herregud! Det är han.
Det är mannen som vek sin kavaj.
Han heter Cole Harmon. Han är Jordan Chases säkerhetschef.
Han, då?
Nej. Han är helt klart störd, men jag känner inte igen honom.
Inte den skalliga, killen bredvid. Jordan Chase.
Inte honom heller. Jag fick oftast inte se några ansikten.
-Vem är det? -En motivationstalare.
Den här mannen känner jag definitivt igen.
-Vad gör vi nu? -Polisen kommer att gripa honom.
Sen kommer Cole att sitta inspärrad resten av sitt liv.
-De andra männen, då? -Han kommer säkert att ange dem.
Snart har polisen haffat dem allihop.
Vi har dödsstraff i Florida. De kommer att straffas för sina brott.
Du kan lägga allt det här bakom dig.
-Du kan gå vidare med ditt liv. -Nej.
-Det är inte det jag vill. -Polisen tar hand om det.
Jag vill inte att polisen ska ta hand om det. Jag vill göra det själv.
Jag vet hur hon känner.
-Hur mycket kaffe dricker du? -Mycket.
Jag måste hålla mig vaken.
Hon är stressad, spänd. Som jag när det var längesen jag dödade nån.
-Du sa att du skulle hjälpa mig. -Jag vet inte om det är nån hjälp.
Det här är det enda jag tänker på.
Dra dig inte ur nu.
Det här är viktigt för mig.
Egentligen vill jag hjälpa henne.
Av väldigt invecklade skäl.
Om vi vill ha Cole för oss själva måste jag ge polisen en ny misstänkt.
-Vem? -Mannen som mördade de där tjejerna.
Boyd Fowler.
Ta på dig de här.
Först måste vi städa undan dina spår.
Om polisen hittar fingeravtryck...
...eller nåt annat, kommer de att vilja veta vad ni har för relation.
Hur du tog dig ut.
Det var där du hittade mig.
Du måste följa med upp.
Klarar du det här?
Jag är med dig.
Gud...
Hur är det? Vi kan gå härifrån.
Nej.
Jag låg bunden där borta.
Jag vet inte hur länge jag var här.
Kanske ett par dagar. Jag vet bara att han tänkte döda mig här.
Det var nog hans uppgift.
Han var den som avslutade.
Sista dagen gnagde jag på det där repet i flera timmar.
Jag hade äntligen fått av det. Det var då jag kom ner och såg dig...
Göra det jag gjorde.
-Var det allt? -Jag behöver nåt att lägga i bilen.
-Hans plånbok. -Hur visste du att den fanns där?
Det var jag som la den där.
Vänta ett tag!
Jag gick igenom Coles bil igen och hittade en sak.
-Vadå? -En plånbok.
Han hade den nog på instrumentbrädan. Nu låg den under sätet.
-Coles plånbok? -Nej.
Vems är det, då?
-Boyd Fowlers. -Vem fan är Boyd Fowler?
Jag går upp.
Kolla. Här finns hårlockar, numrerade från ett till tolv.
Tolv? Jösses.
Jag gör dna-tester och jämför med offren.
-Killen som gjorde det här... -Dog precis där du står.
Här inne.
-En likadan tunna som tjejerna låg i. -Vad gjorde han med de här?
Den preliminära rapporten visade att de dödades med elektrisk ström.
Han verkar ha haft tjejerna på vinden.
Boyd Fowler är nu huvudmisstänkt.
Känner ni igen den här mannen?
-Nej. -Han har alla era böcker och skivor.
Vi har sålt över en miljon exemplar av boken. Nästan lika många skivor.
Varför körde han er bil?
-Jag är ledsen... -Jag känner igen honom.
Han var en av era förföljare.
-Varför får jag veta det först nu? -Jag berättar inte om alla galningar.
Jag såg honom inte som ett hot.
Han var med på några seminarier och kom till kontoret några gånger.
Jag kastade ut honom några gånger. Han verkade knäpp, men inte farlig.
Han är farlig.
Han har ju varit på kontoret, så han har nog sett nycklarna.
-När träffade ni honom sist? -Det var ett tag sen nu.
-Ett par månader sen, kanske. -Har ni nån aning om var han är?
Vi har utfärdat en häktningsorder. Jag råder er att vara försiktig.
Om han är besatt av er kan ni vara i fara.
Om han kontaktar er måste ni höra av er. Det här är en riktig skurk.
-Det ska jag. -Tack för att ni kom hit.
Du har äntligen gjort nåt bra. Du fick polisen att misstänka Boyd.
Det var inte jag.
Pappa ska åka till Boca Raton.
Det är där Cole Harmon bor. Han är ond.
Jag ska försöka ta reda på vilka hans onda vänner är.
Hejsan! Där är min lilla ängel.
Jag ska bara lägga ifrån mig mina saker.
Undrar hur länge jag kan prata med dig så här. Snart förstår du mig.
Harrison älskar visst sitt helgon. Han la det bland favoritleksakerna.
Det var jag som la den där.
Det är bara en kvinna som dog för länge sen. Hon kan inte skydda nån.
Jag måste gå till jobbet.
Världen kan vara så mörk. Brigida har alltid varit en tröst för mig.
Det kan hon kanske vara för Harrison också. Du kan väl fundera på saken?
Okej.
Hej då.
-Vad ska du ha på dig i kväll? -Under spaningsuppdraget?
En blöja.
Jag måste sitta i den där bilen i flera timmar.
Snälla, ha inte den där skjortan med mönster. Den gör mig yr.
Den hade jag bara på mig som ett skämt.
Jag måste sluta. Vi ses senare.
-Hej. -Nämen, vad fin du är!
-Vad har du hittat? -Jag jobbar inte gratis.
-Jag gav dig 500 dollar. -Och så berättade jag om tjejen.
Om du vill veta vem hon är och vad hon gör i hans hus-
-måste jag kanske ta till okonventionella metoder.
Och det kostar.
-Jag vet inte. -Du har pengar.
Ja, det är inte det.
Det är fittan. Om du släpper det här för att du sätter på systern-
-har du fel prioriteringar som polis.
-Jag skäms för din skull. -Du kan få 500 till.
Det blir bra.
-Du ska bara prata normalt. -Vad ska jag göra?
Vi följer med dig till klubben, sen ställer du dig vid dörren.
Så fort du ser bröderna får du dem att prata med dig utanför klubben.
-Sen tar vi dem. -Vad ska jag säga?
Säg att de är snygga. Oroa dig inte. Vi finns i närheten.
Jag ska kolla så att vi har kontakt. - Det är Batista. Hör alla mig?
-Klart och tydligt. -Alla är på plats.
Okej.
Det kommer att gå bra.
-De är redan här. -Upprepa.
De är redan här. De sitter vid VlP-bordet.
-Bevakar vi inte alla dörrar? -Jag vet inte.
Jag har hört att det finns en hemlig dörr.
Okej, ändrade planer. Yasmin, gå och sätt dig hos dem.
Vi väntar tills de går. Så fort de kommer ut tar vi dem.
Vi ska hitta den där hemliga dörren och sätta en grupp där.
-Vi har suttit här i över en timme. -Jag vet.
Du sa att det var ett seminarium i Naples. Är han inte där?
-Förmodligen. -Vad väntar du på, då?
Det där. Att grannen ska lägga sig.
Jag går in. Du stannar här.
-Va? Nej. -Jo. Det är för farligt.
Jag vet inte vad som finns där inne. Jag kommer att ha fullt upp.
-Okej. -Du kan hålla utkik.
Det är kul att jobba med dig.
Ring mig om du ser nåt.
Det börjar bli lite uppenbart. Jag hämtar lite mineralvatten.
-Han vill att jag ska komma. -Gå inte dit.
Det här är LaGuerta. Manzon, gå dit och försök få honom att komma ut.
-Nej, de är farliga. -Släpp det, Morgan.
Hon bestämmer. Vi kan inte göra nåt.
Polis! Släpp vapnet!
Jävla skit!
Undan, undan, undan!
Stanna! Ner på marken.
-Backa! -Släpp vapnet.
Du igen? Du borde dra nu, innan den här får mer än ett skärsår.
-Släpp vapnet. -Snälla...
-Allt väl? -Ja.
Det är bra nu.
Cole som tonåring.
Vem fan är du?
Aldrig i livet. Vem är du, din jävel?
Vi måste gå innan han ser våra ansikten.
Jag kan inte fatta att det där hände.
-Varför kom du in? -Jag såg en skugga.
-Du hoppade in genom fönstret! -Jag vet. Det var nån sorts instinkt.
Hon börjar låta som jag.
-Det är Cole. -Och Boyd!
-Och tandläkaren Dan. -För femton år sen.
-Känner du igen de andra? -Nej, bara de tre.
-Vad betyder det här? -Jag vet inte.
De har känt varandra sen de var små.
Vi behöver bara ta reda på vilka de är.
Vad gör vi nu?
Vad är det?
Du sa ""vi"".
Sätt på dig bältet.
-Det här är en katastrof. -Carlos Fuentes sköts ihjäl.
Vår källa Yasmin Aragon sköts ihjäl, samt en klubbgäst.
Vi vet inte om det var våra eller brödernas kulor.
Tre andra klubbgäster skadades.
Jag vill ha en fullständig rapport klockan åtta.
Jag vet att det ser illa ut. Det är illa.
Men vi klarar det här, jag lovar.
I stridens hetta kan alla poliser göra felbedömningar...
Ursäkta?
Jag har inte begått några misstag.
Hej.
Han var så avslappnad, så jag ville inte flytta på mig.
Jag måste erkänna att han är rätt skön.
Han mår alltid så bra i hennes famn.
En partner kan komma in i ens liv på olika sätt.
Men om ett partnerskap ska fungera måste man både släppa in personen-
-och acceptera henne precis som hon är.
Heliga Brigida, omge oss med ditt ljus-
-så att inget mörker tränger in.
Hej.
Hejsan!
-Harrison, det här är Lumen. -Hej! Jösses.
Hejsan!
Ibland kommer de till oss. Även om vi stöter bort dem tar de sig in.
Till slut inser vi hur mycket vi behöver dem.
Synkad av DaaMonkey
Översättning: Maria Lidgren