- Detta har hänt: - Hur såg min framtid ut?
Denna generation skall du leda, hjältemodets silveråIder.
Jag påbörjade Jor-Els träning. - Tror du på ödet, Lois?
- Bara den man skapar själv. - Blå kryptonit tar bort mina krafter.
- Ingen hake? - Det är bara en gåva.
Jag har pratat med Fläcken.
- Blir du känd kan du inte skydda oss. - Du skall bli Kandors frälsare.
Det senaste vi minns var ett blodprov. Hur kom vi hit?
- Det finns utomjordingar på vår planet. - Du ska få arbeta med Perry White.
Hur fick du krafter?
Från ditt blod. Tiden är inne att anamma er födelserätt.
Zod söker ett kraftigt vapen.
- De dödade mitt ofödda barns mor. - Sist jag såg Faora var hon med Zod.
Varför skulle de tro på dig?
Du påstår dig rädda planeten, men du bryr dig bara om dig själv.
Raoboken kan transportera kandorianerna till en annan nivå av existens, dig med.
- Jag behöver din hjälp. - Jag spårade skurkfläcken. Det var Zod.
Om nån ringer och påstår sig vara jag, tro honom inte.
- Knäböj inför Zod. - Världen kommer snart behöva all hjälp.
Nu börjar säsongsfinalen av Smallville.
METROPOLIS VÄRLDSMÄSSA, 2013
Jag sa att 2012 skulle bli ännu en Y2K-rädsla-
- och jag hade rätt. Om det finns en skandal inom Vita huset hittar jag det.
Sju samtal från Utrikesdepartementet, flygbiljetten till Jordan är bekräftad.
Fruktkorg från Dalai Lama och Clark undrar vad du vill ha på din macka.
- Clark glömmer alltid. - Det finns mer.
LEX LUTHOR MED I PRESIDENTVALET
Luthor siktar mot ovala rummet och White sätter mig på en annan artikel.
Helt ofattbart!
Ett nyhetsplan har tappat kraften! Den är på väg mot Daily Planet!
Olsen!
- Det är bäst att du fixar en bild. - Titta uppe i skyn!
Ditt öde är förpliktande.
Du skall leda denna generation precis som Höken ledde vår.
OM DU VÄLJER ATT STANNA KRAM MAMMA
Översättning: jerkjamjAm www. divxsweden.net
Vi skulle ju aldrig prata igen.
Jag är glad att du ångrade dig, men varför just nu?
Hur kan du vara Fläcken?
Alienjägaren sköt dig. Jag såg såret.
Mina krafter läkte mig.
Ã„r det Clark Kents FBI-kompis som alltid rÃ¤ddar skinnet pÃ¥ mig?
Du riskerade ditt liv fÃ♪r att rÃ¤dda mitt, Lois. Du Ã¤r min hjÃ¤lte.
Min hjälte sade åt mig att inte lita på någon som påstod sig vara Fläcken.
Jag vet att jag gjorde det, men jag har ingen annan att vända mig till.
Jag behöver din hjälp ännu en gång.
Nån är mycket nära att avslöja mig, om det sker kan det förstöra allt.
- Det är Clark Kent. - Smallville? Du måste vara tokig-
- ... för Clark skulle aldrig skada nån. - Det är sant, Lois.
Därför bad han dig att undvika mig och tog amuletten som jag gav dig.
- Han vet vad vi betyder för varandra. - Clark har varit avundsjuk emellanåt-
- ... men du har fel om honom. - Tro mig inte, du är en bra utredare.
Gräv lite djupare så kommer du att se en annan Clark Kent.
Vakttornet må vara igång, men jag har inte hittat nåt om kandorianerna.
- De har gått upp i rök. - Det kanske beror på att de kan flyga.
- Sarkasm noterat. - Hur vet vi att de inte bara stuckit?
Zod vill härja på en befolkad planet.
Världskriget knackar oss på dörren.
Jag kommer nu, om det blir krig vill jag sitta i rävlyan med dig.
- Visst. - För att...
- Vi måste skydda Vakttornets databas. - Databasen är viktig.
Klart slut.
- Alla rör på sig. De är på fältet... - ... med kryptonitvapen?
Det uppehåller dem bara. De tar oss även om vi arbetar i lag.
- Zod tar snart över världen. - Då kör vi på med plan A.
Du tog väl med det ökända vapnet.
Jag förstår inte hur din mor kunde känna till Raoboken.
Hon ärvde Lionels kryptoniska bibliotek. Inte konstigt att Zod Ijög.
Raoboken är inte en bibel. Den skickar kandorianerna till en ny värld.
- En värld som de kan kalla sin egen. - Vi kör igång den så de försvinner.
Jag kan inte göra det. Den skickar alla kryptonianer till den nya världen.
- Du inräknat. - Mitt öde är här. Jag har sett det.
Det såg Ödesdoktorn också. Jor-El satte mig på prov för att bevisa det.
Jag vet äntligen vem jag är och vad mitt öde är på jorden. Jag åker inte.
Jag vill se dig nå din fulla potential. Jag har hängt med hela vägen.
Fast tänk om proven förberedde dig inför den ultimata uppoffringen
Varför skulle då min far tystnat? Om det här skulle vara ett prov-
- ... skulle han ha läxat upp mig. - Det här är inte ett prov, Clark.
Din far kanske försvann för att du ska klara dig på egen hand.
- Mitt val och vi kan rädda Zod. - Jor-El bad dig inte att beskydda.
Är det själviskt att vilja rädda folk?
Jag kan inte föreställa mig en värld utan dig. Du har inspirerat hjältar-
- som stannar och beskyddar oss. Ditt kall kanske är att leda ditt folk.
Du har ignorerat mig. Jag ska se till att du aldrig mer talar med din son...
...och delar Raos hemligheter med honom.
- Du är inte välkommen hit. - Jag har lekt kurragömma-
- med isfortet i över två år. Du kan ge mig en minut att smälta det.
- Den är hisnande. - Hur tog du dig hit?
Jag flög.
Icarus flög till en plats som han inte hörde hemma och föll mot döden.
Icarus var på en självisk resa. Jag har ett högre kall.
Jag har insett mina misstag. Jag är här-
- för att gottgöra mig.
Det är försent för det. Du gömde Raoboken från mig.
- Ett sådant svek glömmer jag inte. - Jag söker inte efter din förlåtelse.
Jag har sett framtiden. Du förslavar den här planeten-
- och dödar alla som trotsar dig!
Inklusive Clark. Röda Drottningen fick mig att inse...
Jag tillåter dig inte att döda honom.
Du vidrörde solen när du frigjorde mig.
Nu ska du få känna hur det verkligen känns att bli bränd.
Jor-El! Du bad mig rädda Zod, men det tänker jag inte göra.
Inte om jag tvingas lämna alla som jag lovat att skydda.
Mitt öde är här. Försökte du träna mig till nåt annat var det till ingen nytta-
- för jag tänker stanna.
Det måste finnas ett annat sätt att stoppa Zod på. Jor-El!
Din far kan inte hjälpa dig längre. Det såg jag till.
- Zod. - Mitt folk tänker ta över planeten-
- ... och du kan inte stoppa mig. - Det behöver inte gå till så här.
Är du blind?! Det är alltid så här!
Makt ger rätt! Endast de starka överlever!
- Har du inte tagit lärdom av din värld? - Även om nån sårat och svikit dig-
- eller verkar vara ondskan, i dess renaste form, är alla värda att rädda.
- Vad räddar du mig ifrån? - Från ett misstag, som med Faora.
- Kan jag gottgöra det jag gjorde? - Det är aldrig försent.
- Hur vet du det? - För att jag dödade min far.
Jordfar varnade mig för att spela Gud-
- men jag utmanade ödet och han dog på grund av det.
Du måste förlåta dig själv.
- Vi är utrustade med kryptonitvapen. - Det är ingen match för min bataljon.
Allt för många kommer att dö. Du måste sluta. Du kan inte vinna.
- Jag vet mitt öde. - Och jag vet mitt.
Tess...
Du ger aldrig upp, Perry.
Jag är hemskt ledsen, Clark.
Jag spårade Corben för att hitta fortet. Jag ville rädda dig från Zod.
Jag har Raoboken, Tess. Jag kan inte använda den-
- för Zod förstörde kontrollbordet som fanns i fortet.
Du behöver inte fortet.
När kandorianerna byggde Raotornet-
- satte de samman kristaller till en energikälla för att göra solen röd.
Kristallerna ger även kraft till Raoboken.
- Jag har redan förstört tornet. - Jag flyttade på kontrollbordet-
- till ditt kråknäste över staden.
Det här är min sista chans att gottgöra mina synder.
Du är den enda som kan rädda oss.
Tiden är knapp. Kriget har redan börjat.
FN blandar sig inte i ännu. Militären tar det hela som ett skämt.
- Har det hänt något? - Stargirl pratar från huvudstaden.
- Kandorianerna har inte setts till. - Black Canary här. Likadant i Aten.
Allt som finns i Giza är mumier. Vi måste anfalla.
Det bästa sättet att vinna ett krig på är att slå till först.
Möjligtvis om man spelar bowling. Vi handskas med superkraftiga soldater.
- Som förväntat, herr Grön har vissnat. - De är Clarks folk. Vi inväntar honom.
- Vakttornet har rätt. - Höken har rätt, de får övertaget.
- Vi inväntar Kal-El... - Hur länge ska vi vänta, Martian?
- Om vi väntar segrar kandorianerna. - Zod vill kriga.
- Vi anfaller nu och orsakar smärta. - Till vilken kostnad?
Du har förmågan att återuppstå, Carter, men tänk på de andra...
- Ska vi spela sjyst? - Zod har vilselett kandorianerna.
Jag vill inte se nån dö, oavsett sida.
Jag tänker använda Raoboken...
...för att skicka iväg dem.
Jag har fattat mitt beslut.
När jag lett mitt folk till en ny värld kan jag inte komma tillbaka.
- Tänk över det här. - Ditt liv här, då?
- Det måste finnas ett annat sätt. - Med oss vid din sida.
Det här är det enda fredfulla sättet. Utan ett krig, som ingen kan vinna...
Med kandorianerna borta kommer det ändå finnas hot mot mänskligheten.
Världen kommer att behöva er.
Ni måste samarbeta för att kunna bli teamet som ni är menade att bli.
Jag såg mitt öde på jorden, men nu får ni anamma det ödet åt mig.
- Clark har rätt. - Vi skyddar världen, som en enhet.
Det har varit en ära att tjänstgöra vid er sida.
Äran var på vår sida, Kal-El.
- Jag är stolt över dig. - Chloe!
Låt henne löpa, Clark. Hon försöker att vara stark.
När ens äldsta vän lämna för alltid är det svårt att ta farväl.
Med det sagt, vi vet båda att det finns en person du måste träffa en sista gång.
Med tanke på allt Lois och jag gått igenom är inte det någon bra idé.
- Du är skyldig henne sanningen. - Jag vill öppna upp mig för henne.
Varför berätta om mitt riktiga jag om jag endast ska slita det i från henne?
Skulle inte det såra henne mer? Jag vill inte göra det mot henne.
Du kan åtminstone ta farväl.
General. Har du fått tag i Raoboken?
Om Kal-El fortfarande har den kan han döda oss allihopa, sade du.
Jag kommer inte att misslyckas. Har inte du ett uppdrag?
Kal-Els kamrater har lurats till vapensköldarna, som ni beordrade.
De är utspridda över hela världen och Kal-El är ensam kvar i Metropolis.
Vi har kapat av deras kommunikation. Deras satelliter är förstörda.
Vid gryningen har vi Raoboken-
- och då blir den här planeten vår.
Sattelitkommunikation är nere. De är som sittande måItavlor.
- Lugn. Du har varit i hetluften förr. - Vi slåss mot 100 stycken Clark.
- Jag vet inte om jag klarar det. - Du är inte ensam. Vi är ett team.
- Du har mig. Lita på mig. - Tack-
- men jag tror inte att prat hjälper oss att lösa våra tekniska problem.
Det kanske det här gör. När Tess bröt sig in i vårt klubbhus-
- lät jag Queen Industries skicka upp en rymdfarkost tillägnad Vakttornet.
Har vi en egen satellit? Varför har du inte sagt något tidigare?
- Det var en present. - Tröja som present kan jag inte ge nu.
Satelliten är igång, men transpondrarna är inte initierade för nerladdning.
Jag måste ändra kopplingarna på jordstationen.
Vi håller kontakten som på den gamla goda tiden.
Om Zod har förstört satelliter kommer han inte att bli glad-
- att vi får en satellit uppkopplad. Gör mig en tjänst, håll låg profil.
Jag bär grönt läder, så jag ska göra mitt bästa.
Hur kan en kille som fört dagbok nånsin såra någon?
Lois?
Jag har letat överallt efter dig.
- Lustigt, jag har letat efter dig. - Jag behöver berätta en sak.
Om jag inte berättar nu blir det aldrig av.
- Det har varit spänt mellan oss... - Jag är idel öra.
Hela mitt liv är fyllt av förhållanden som avslutats alldeles för tidigt.
När jag åkte i väg i höstas... Jag kände mig hemskt vilsen.
När jag började på tidningen väntade du där på mig.
Du flög upp ur stolen, kramade mig och dina ögon glittrade när du log...
Jag visste då.
Jag visste att du var personen som jag alltid behövt.
Du måste veta det.
Vad är det?
Perry White. Han har erbjudit mig ett korrespondentjobb i Kenya.
- Det är toppen. Grattis. - Det är inte säkert att jag åker.
Din karriär är viktig för dig. Varför skulle du stanna?
För din skull. Jag skulle stanna för din skull.
Även om min karriär är viktig för mig är du viktigare.
Jag skulle tacka nej till Afrika för att få vara med dig.
Fast endast om vi slutade dölja saker från varandra.
- Jag vet inte vad du talar om. - Det gör du visst.
Kom igen. Du måste vara ärlig mot mig.
Det finns inget att säga, Lois.
Det är nog bäst om du lämnar Metropolis för stunden.
Ha i beaktning att var du än är kommer jag att vaka över dig.
Jag kommer att tänka på dig.
Jag är ledsen.
Jag borde gå.
- Doktorn! Blodtrycket faller. - Syrgas.
Skynda! Vi förlorar henne. Ladda upp till 200! Undan!
- Ingen puls. - Ladda upp till 250!
Inget svar. Det räcker.
Dödstidpunkt... 15.33. Ring bårhuset. De får skicka nån som hämtar kroppen.
- Houston, vi har ett problem. - Är du vid satellitstationen än?
- Jag är vilse. Du får vägleda mig. - Var befinner du dig?
I lufttrumman. För att få åtkomst måste jag dra ur några sladdar.
Tänk lyckliga tankar och fortsätt. Säg till när du kommit till "T:et".
Jag hatar små utrymmen.
- Jag är framme. - Halvvägs genom den andra tunneln-
- och till vänster finns tre paneler. Den med JJ-910-60, är den i mitten.
- Jag vet hur man charmar en tjej. - Kan vi äta och se på film nästa gång?
Låter bra, men ikväll får du nöja dig med en satellitvideostream.
Den är uppe! Ta dig hem. Jag kollar byggnadens ritningar-
- och försöker hitta en bättre väg ut. Rörelsedetektorn har hittat dig.
Du har besökare, Ollie. En hel svärm, och de tar in på dig.
Du måste ta dig därifrån nu!
Upptäcker de signalen kommer de att spåra det till dig! Jag lägger på!
- Chloe! - Ollie!
- Jag älskar dig! - Och jag dig!
Det är inte kandorianer, Chloe!
Lois.
Jag visste att jag kunde räkna med dig.
Otroligt att du hade rätt om Clark. När du verkar ha lämnat mitt liv-
- visar det sig att dig kan man lita på. - Jag ångrar att det gav dig hjärtesorg.
Det är inte brustet.
Det är krossat.
Jag vet hur svårt det är att upptäcka att personen som man älskar-
- inte är den man tror.
Jag skulle aldrig svika dig som Clark gjorde.
Jag behöver Raoboken.
Jag kan inte ge dig den nu. Jag gömde den.
Jag fruktade att Clark skulle följa efter mig.
- Var är den? - Där jag bekände för dig-
- att du var den viktigaste personen i mitt liv.
Det här är inte en lek.
Du är inte han.
- Borde inte ha gått på ett Fläckenfan. - Vem fan är du?!
Till skillnad från Fläcken bryr jag mig inte om ifall du lever eller dör.
Kan du nånsin förlåta mig för att jag trodde att det var du?
Säg något, snälla.
Vad som helst.
Clark.
- Vi lämnar den här planeten. - Jag ska ingenstans, inte de heller.
Låta andra avsluta ett krig som du startat visar vilken ynkrygg du är.
Jag har aldrig vackla när jag sett döden i vitögat. Du döljer dig i skuggorna.
Du döljer sanningen från dem.
Raoboken dödar oss inte! Den för oss till en bättre plats...
En planet där vi kan leva i frid och bygga vårt nya hem.
- Krypton kommer att återuppstå. - Lögn! Vi vet var hans lojalitet ligger.
Dina svek, då? Visste de sanningen skulle de aldrig stå på din sida.
- De följer mig gladeligen. - Faora, då? Hon ville lämna dig.
- Det är en lögn! - Hon fick betala det med sitt liv.
- Faora skulle aldrig ha litat på dig. - Hon betalade inte ensam priset.
Faora var en förrädare! Tror du att jag ville döda mitt eget barn?
Din syster var en förrädare.
Hon hade förrått oss alla.
Vänta! Vi tar itu med honom när vi är på vår egen mark.
Ta oss hem, Kal-El.
- Blå kryptonit. - Som sagt, jag går ingenstans.
Du visste att blå kryptonit förhindrade resan!
Bättre att styra helvetet än att tjäna i himmelen.
Jag såg dig älska människor, visa att du kan slåss som en!
Jag kommer att leda från en tron och inte från skuggorna, som du.
Människan, även kvinnan du älskar kommer att knäböja inför Zod!
Du förstörde mitt första hem, jag tillåter dig inte att förstöra detta.
FORTSÄTTNING FÖLJER