Tidigare i Legend of the Seeker...
Revan måste stängas på samma sätt som Skaparen förseglade underjorden.
Jag tror att det är en kompass. Orben vägleder Sökarens väg.
Förhoppningsvis till Tårarnas sten.
- Hon har bevisat sin duglighet. - Jag anser att du är min vän.
- Jag räddar Richard. - Vill du plötsligt besegra Väktaren?
Jag vill leva igen.
Syster Marianna, Mörke Rahl har svikit mig.
- Vad begär du av oss? - Skicka tillbaka honom till mig.
Jag tänker inte återvända.
Du vill bara rädda världen, för att rädda dig själv.
- Vi träffas nog igen, broder. - Det gör vi säkert.
Richard Cypher, du är den sanne Sökaren.
SSG - SweSUB Group © taureane, FRiEND och Incubator - www.SweSUB.nu
Säsong 2 Episod 20 - Eternity -
Cara, det är jag.
- Dahlia? - Känner du henne?
- Vi tjänade ihop under många år. - Varför följer du efter oss?
Den sanna Lord Rahl är i fara. Jag behöver din hjälp att rädda honom.
Mörke Rahl använde magi för att komma tillbaka till de levandes värld-
-men Richard är den sanna Lord Rahl. - Jag pratar inte om Mörke Rahl-
-eller Sökaren. Jag pratar om din son.
- Har du en son? - Många Mord'Sith föder barn.
Men inte många föder Mörke Rahls barn.
- Varför har du aldrig berättat det? - Det var inte viktigt.
- Vad hände med barnet? - Han togs ifrån mig vid födseln.
- Cara, jag är så ledsen. - Var inte det.
Det ansågs vara en ära att bli vald av Lord Rahl.
- Vet du vart barnet fördes? - De skickas till Drakkåren-
-för att lära sig att kämpa för D'Hara. - När Rahl dog, gick jag och systrarna-
-för att hitta pojken. Vi tog honom till vårt tempel och tjänade honom-
-som den sanna Lord Rahl.
För en vecka sedan anfölls vårt tempel av Mörkrets systrar.
- Deras kraft är obrukbar mot Mord'Sith. - De har vuxit sig starkare.
Vi kunde inte slå tillbaka deras magi. Jag var den ende överlevande Mord'Sith.
Systrarna tog pojken. Jag spårade dem till en reträtt i Eritranes berg-
-men jag kan inte rädda honom själv. Så jag kom för att leta efter dig.
Vi har viktigare saker att göra än att jaga efter ett saknat barn.
Cara, det finns inget viktigare än din son.
Han är D'Haras framtid, och han behöver din hjälp.
Jag kan inte läsa en Mord'Sith.
Kan vi lita pÃ¥ henne?
Jag har kÃ¤nt henne lÃ¤nge. Innan vi var Mord'Sith, var vi skolkamrater.
- Hon togs också ifrån Stowecroft. - Om hon talar sanning-
-måste vi hitta pojken. - Vi måste hitta Tårarnas sten.
Det kan vara en fälla av Mörkrets systrar att få bort dig från uppdraget.
Cara, vi talar om ett barn. Din son.
- Han betyder inget för mig. - Barnet finns oavsett om du bryr dig.
Ett barn med Rahls blod och magi.
Om Mörkrets systrar har honom, vet man aldrig vad de planerar för honom.
Zedd, gå med Cara. Om Mörkrets systrar har lärt sig ny magi-
-behöver hon din hjälp. Kahlan och jag fortsätter följa kompassen.
Vi hinner ikapp er så snart vi kan.
Och Sökaren besegrade Mörke Rahl, och folket befriades från hans grymhet.
Det är en underbar historia. Berätta en till.
- Vill du höra min favorit? - Jag vill höra alla dina historier.
Det handlar om en man som älskar en kvinna så mycket-
-att han skulle ge sitt liv två gånger för att få hålla om henne.
- Den slutar inte som du vill. - Jag skulle simma över en ocean.
Jag skulle döda drakar. Vad som helst bara för att få röra dig en enda gång.
- Elodie. - Jag måste gå.
När kommer jag...?
- Vem talade du med? - Jag bad bara till Skaparen.
Och hon har hört dina böner. Sökaren är nära.
Kompassen visar oss att gå rakt fram.
- Det är omöjligt. - Kanske inte.
Sover han alltid så högljutt?
Om jag var trollkarl och reste med två Mord'Sith-
-skulle jag sova med ena öga öppet.
- Zedd litar på mig. - Betvivlar han inte dina lojaliteter?
Han har ingen anledning till det.
- Jag är glad att du följde med mig. - Richard beordrade mig.
Är du ledsen för att du gjorde det?
Nej.
Inte jag heller.
- Det här är inte så illa. - Att sova i en kall, mörk grotta?
Att vara ensamma tillsammans.
Jag minns inte senaste gången. Det är trevligt.
Jag hoppas Cara är okej. Och pojken.
Om någon kan utmana Mörkrets systrar så är det Cara och Mörke Rahls son.
Hur kommer det barnet att bli?
Smart.
Envis.
Kraftfull.
Tillräckligt för att ta över världen.
Vem skulle kunna stoppa honom?
Vårt barn.
Vårt barn skulle vara en flicka.
En flicka som kan ta ut ett dussin D'Haransoldater, som sin mor.
Jag vill att hon har ett gott hjärta, som sin far.
Jag vill att hon ska få sin mors ögon.
Nej, nej. Jag vill att hon ska få dina ögon.
Richard.
- Vi kan inte. - Det är okej. Det är bara en kyss.
- Och Zedd och Cara är inte här. - Det är problemet.
När de är med oss är det lätt för mig att inte kyssa dig, men utan dem-
-finns det inget som stoppar oss, förutom gott omdöme.
När du kysser mig så där, känner jag att omdömet försvinner.
Det är bra att trollkarlen sover så gott.
Om vi går snabbt kan vi nå Eritrane och rädda barnet innan kvällen.
Går du sedan tillbaka till Sökaren och hans uppdrag?
Du måste inte. Du kan stanna hos mig. Vi kan uppfostra Lord Rahl tillsammans.
Richard är Lord Rahl.
Du ledde stormningen vid Pallus Ridge. Du var skoningslös i Valeria.
Du svor en gång att döda mannen du tjänar nu.
Vad hände med dig?
Richard.
Sökaren skulle behöva en lika stark kämpe som du, Dahlia.
Vi kan tjäna honom tillsammans.
Jag ska väcka Zedd.
Det är vackert.
Titta på kompassen.
- Du måste vara Sökaren. - Ja.
Välsignad är Skaparen, vars ljus och vishet är evig
- Vilka är ni? - Mitt namn är Asa.
Vi har väntat på er en lång tid.
Tårarnas sten.
I tidernas begynnelse bad Skaparen oss att vara stenens beskyddare.
Hon visste i sin visdom att en dag, skulle Väktaren kriga mot de levande.
Hon berättade att en Sökare och Bekännare skulle komma-
-och bevara det liv hon skapat. Vi har väntat tusentals år på er.
- Era förfäder skulle vara stolta. - Vi har inga förfäder.
Vi är samma människor som Skaparen gav stenen till för tusentals år sedan.
- Ni är den första generationen. - Stenens magi har skyddat oss-
-och hindrat oss från att åldras.
Välsignad är Skaparen, som gav oss stenen
Vi har förberett en stuga och varm mat. Elodie tar er dit.
Vi kan inte stanna. Jag måste få stenen till Skapelsepelarna så fort vi kan.
Enligt skriftrullen skulle den dit för att försegla revan till underjorden.
Jag känner inte till nån skriftrulle. Men revan kan inte förseglas.
Den här dalen kommer att beskyddas från Väktaren.
Så stenen måste stanna här hos oss. Och det måste även ni.
Vi kom för att rädda världen, inte gömma oss.
Kompassen ledde väl er hit?
- Ja, men... - Kompassen var en gåva från Skaparen.
En av våra egna, Ulrich, offrade sitt eviga liv-
-och förde kompassen ut ur dalen så att du kunde hitta den och föras till oss.
Vi hittade kompassen i den förste abboten av Ulrichs grav.
- Orden har nog uppkallats efter honom. - Jag vet inget om orden och abbotar.
- Men jag vet att du räddar världen. - Hur?
Med tiden, efter förintelsen, kommer du och Moderbekännaren-
-att lämna vår dal och påbörja den nya världen.
- Vi kan inte föda barn. - Det är därför vi behöver dig.
Ert barn kommer att bli den nya första generationen.
Det är Skaparens vilja.
Även om det är sant, tror jag inte att Skaparen vill att alla andra dör.
Eftersom du är här, betyder det att världen redan korrumperats av Väktaren.
Folket är ondskefullt. Du behöver inte sörja dem.
Det är inte sant. Det finns goda människor i världen.
Asa, vi har inte lämnat dalen eller sett Skaparen på tusentals år.
De kanske vet mer om utsidan än vi.
Skaparen har berättat allt vi behöver veta.
Men jag kan inte låta resten av världen falla för Väktaren.
- Inte om det går att rädda den. - Om du tar stenen härifrån-
-och misslyckas med att stoppa Väktaren, blir det slutet för världen.
Du och Bekännaren dör. Ingen kommer att kunna bevara livet.
Det är så Väktaren kommer att vinna. Vill du ta den chansen?
Ja.
Jag vill inte kämpa mot dig, men vi går härifrån.
Vi är inte våldsamma. Vi kan inte hindra dig.
Allt vi kan göra är att be om Skaparens vägledning.
Välsignade Skapare, ge oss visdom i vår osäkerhet
Välsigna oss med din eviga nåd och medkänsla
Välsignade Skapare, ge oss visdom i vår osäkerhet
Jag förstår inte. Det är här vi gick in.
Kompassen. Den fick oss igenom förut.
Kompassen skapades för att leda oss till stenen. Magin kanske inte fungerar mer.
Vi måste hitta en annan väg ut.
Hur långt är det kvar till Eritrane?
Vi är nära.
Nej, Dahlia!
- Varför gör du det här? - När det är över, är du glad för det.
Välkommen hem, Cara.
Dina systrar och jag har saknat dig.
- Var är Zedd? - Din oro för trollkarlen är rörande.
Jag ska lätta ditt hjärta. Han lever, för stunden.
- Vad vill du oss? - Är det inte uppenbart?
Jag vill ha tillbaka dig på min sida.
Fast jag måste erkänna att du inte har gjort det lätt för mig.
Jag kanske inte har några arméer under mitt kommando längre.
Men lyckligtvis...kände jag till din speciella vänskap med Dahlia.
Jag visste att hon ville ha tillbaka dig lika mycket som jag.
Min son blev aldrig kidnappad...
...eller hur?
Din son dödades samma dag som han föddes.
Jag kunde inte riskera att den lilla bastarden växte upp till ett hot.
Men, Cara...
...har det gjort dig ledsen?
Du har verkligen blivit vek sen du började hjälpa Sökaren, inte sant?
Det är mitt fel, antar jag. Jag lät hantlangare träna dig.
Men någon så värdefull som du... förtjänar min personliga uppmärksamhet.
Den här gången...
...gör jag inte om samma misstag.
Vi är tillbaka där vi började. Vi kommer inte igenom klipporna.
Om vi inte kan gå igenom...
...går vi över.
Var är Cara?
Oavsett vad din plan är, kommer den att misslyckas.
Richard hittar mig, och han kommer att förnedra dig igen.
Stackars Cara. Tror du verkligen att Sökaren kommer för att rädda dig?
Du är inte så viktig.
Lord Rahl. Våra spanare rapporterar inga tecken på fiender.
Om du vill kan jag återkalla dem för att knäcka trollkarlen.
Låt dem vakta.
Mörkrets systrar har förföljt mig i veckor. De kan inte vara långt efter.
Och trollkarlen med rada'han runt halsen, är inget mer än en gammal man.
Min herre, du har ansträngt dig själv i timmar.
Låt mig få fortsätta hennes träning, så du kan vila lite.
Sätt smärta före nöje, Dahlia.
Jag önskar att det fanns ett annat sätt.
Varför ljög du för mig?
Minns du när vi var små flickor?
Hur skrämmande stavarna var då? Hur ont de gjorde?
Du höll min hand så hårt, att det hindrade mig från att gråta.
Vi visste att de torterade oss mer om vi grät.
Vi överlevde eftersom vi skyddade varandra från våra svagheter.
Det är vad jag gör nu.
Sökaren har gjort dig vek.
Han förgiftade dig mot dina systrar. Din familj.
Richard, Kahlan och Zedd...
...är min familj.
De känner dig knappt. De kan inte älska dig, som jag gör.
Det verkar som Lord Rahl har varit alltför snäll mot dig.
Han ska få veta när han ska vara våldsammare.
Vi är nästan framme.
Ge mig handen.
Håll ut!
- Ta min hand! - Nej, då faller vi båda!
Det är okej, jag fångar dig.
Kom igen!
- Kom igen! - Vi kan inte låta Väktaren vinna.
Du måste fortsätta utan mig.
Gör det inte, Kahlan!
- Jag älskar dig, Richard. - Nej!
Nej, Kahlan.
Nej!
Kahlan!
- Hur? - Jag vet inte.
Just när jag trodde att jag skulle slå i marken, fann jag mig själv stå här.
Beskyddarna använder magi för att hålla oss fångna i dalen.
Ni kom tillbaka.
- Prisa Skaparen. - Ta bort förtrollningen nu.
Vi kan inte förtrolla nåt. Vi har ingen magi.
- Berätta då hur vi kommer ut. - Ingen har nånsin försökt att ge sig av.
- Han talar sanning. - Det måste finnas en väg ut.
Vi bad till Skaparen att skydda er. Och hon svarade på våra böner.
Välsignad är Skaparen, vars ljus och visdom är evig
Jag vet vad du gör, Cara. Du splittrar dina tankar.
Du tänker på dina vänner.
Men lyckliga tankar om Richard kommer inte att skydda dig.
Det har de redan gjort. Och om du var hälften av den Lord Rahl han är...
...hade du inte behövt bryta ner nån för att få henne att göra vad du vill.
Lord Rahl. Spanaren har sett Mörkrets systrar.
De närmar sig. Vi har inte så mycket tid.
Vi måste ta Cara nån annanstans för att avsluta hennes träning.
- Nej, låt dem komma. - Min Herre?
De kanske kan hjälpa till att göra Cara mer samarbetsvillig.
Du har svikit Väktaren. Bara en dåre skulle försöka förhandla med honom nu.
Vänta tills du får höra vad jag ska göra åt honom.
Det enda han vill ha av dig är nöjet att plåga din själ i all evighet.
Jag är ganska säker på att han vill ha nåt mer än det.
- Tårarnas sten. - Väktaren tror att jag bedrog honom.
Han har fel. Snart har jag stenen åt honom.
Nåt han har misslyckats med sedan tidernas begynnelse.
Hjälper du mig med det här så vet jag att Väktaren-
-kommer att belöna dig mer än vad du kan föreställa dig.
Vad föreslår du?
- Vad sysslar de med? - De genomsyrar staven med alla själar-
-som Cara har torterat och dödat.
När de är klara, kommer dess beröring att vara mer smärtsam för henne-
-än alla eldar i underjorden.
Var försiktig.
Oroa dig inte, Dahlia.
Den här staven kan inte skada nån...
...förutom Cara.
Jag kommer att njuta av det här.
Vi ska ta oss härifrån.
Om vi inte gör det då? Då får vi inte träffa Zedd, Cara eller min syster.
Varför ska de dö om vi får leva?
Jag tror inte att det är Skaparens plan, mer än du gör.
Men om vi inte kan ta oss härifrån, kanske vi kan göra vad de säger.
Börja om igen?
Vi kan skaffa barnen som vi har tänkt oss.
Richard... Om vi skulle skaffa barn skulle du bli bekänd.
Kanske inte.
Om det finns en Skapare och det här är hennes plan för oss-
-är det kanske för att hon vet att vi... är annorlunda på nåt sätt.
Vår kärlek kanske skyddar oss.
Om vi inte är annorlunda och du är bekänd?
Vad skulle det spela för roll? Då skulle jag inte ha nåt uppdrag.
Om jag blev bekänd skulle jag inte kunna älska dig mer än vad jag gör.
Jag är ledsen att jag stör. Jag ville bara lämna lite mat.
Skaparen har gett oss underbara saker att äta och vackra ställen att bo på.
- Ni kanske kan lära er att gilla det. - När våra vänner lider utanför?
Men ni är säkra här. I en värld befriad från Väktaren, banelings och Mörke Rahl.
Asa sa att ni aldrig varit utanför. Hur kan du veta allt det här?
- Det står i gamla skriftrullar. - Hon ljuger.
Vet du vad en Bekännare gör?
Ljuger du för oss kommer du att bli min slav så länge jag lever.
I den här dalen kommer det nog att bli väldigt länge.
Jag berättar men säg inget till Asa annars tar han ringen från mig.
- Vadå för ring? - Asa berättade om Ulrich-
-som tog kompassen härifrån.
Innan han gav sig av, gjorde Skaparen två magiska ringar-
-så att Ulrich kunde prata med Asa, trots att han var långt borta.
När Asa sov, tog jag ringen så att jag kunde prata med Ulrich.
Jag var kär i honom och det här var enda sättet vi kunde vara tillsammans.
Men du behöll din ungdom.
När Ulrich dog... Kastade Asa bort hans ring.
Men jag hittade den och behöll den i hemlighet.
Ibland tar jag fram den för att påminna mig själv om Ulrich.
En dag satte jag på mig ringen och en gammal dam uppenbarade sig.
Hon sa att hon hade köpt ringen från en köpman.
Ringen hade många ägare genom åren och jag har skaffat flera vänner.
- Vem har den andra ringen? - Han heter Alastair.
Den första mannan jag älskat sen Ulrich.
Jag måste prata med honom. Det kan vara vår enda chans att stoppa Väktaren.
- Jag skulle trotsa Asa och Skaparen. - Tar vi inte den här chansen-
-kommer bra människor att dö. Tror du att Skaparen vill det?
Jag måste använda ringen.
Jag såg Zedd vid Dalmoore sist. Han var på väg öster ut mot Eritrane.
Han skulle återvända när han var klar.
Beger du dig dit han var på väg så kanske du stöter på honom.
- Jag vill att du ger honom ringen. - Kommer ni ur dalen då?
Elodie också?
Jag vet inte.
Din träning är äntligen över, Cara.
Nu står du inför ett slutgiltigt prov som försäkrar att du är bruten igen.
Jag vill att du dödar trollkarlen.
Jag känner dig, Cara. Du är inte sån här.
Låt mig inte vänta, Cara.
Nej, Cara!
Jag sa ju att jag tjänar Richard.
Vi måste skynda oss innan Mörkrets systrar kommer tillbaka.
- Kom igen. - Vi behöver nyckeln till rada'han.
Nej! Dödar du honom berättar han för Väktaren vart Richard ska ta stenen.
Ursäkta mig, mina vänner. Har ni sett en lång man med vitt hår-
-passera här? Han var här för några dagar sen.
Vi kanske kan hjälpa dig. Men det kostar dig 10 shilling.
Jag har inga pengar. Jag får fråga nån annan.
Nej!
Du får inte ta den!
Den kan inte vara värd mycket för er, men världens öde ligger i dess händer.
Världens öde?
Ingen har försökt med den ursäkten förut.
Mår du bra, unge man?
Du är Zeddicus - trollkarlen. Sökaren sa att jag skulle hitta dig.
Jag kan inte ens känna var portalen är.
Magin som fick er att passera här är bortom mina krafter.
Vad sägs om formeln för att ta saker?
Den fungerar inte på levande ting. Du kommer inte ur dalen med den.
Du använde den en gång när du tog svärdet och kompassen från mig.
- Det kan fungera på Tårarnas sten. - Sist hade jag Shotas hjälp.
Jag vet inte om jag klarar det själv.
Får du bort stenen kanske kompassen börjar att fungera igen.
- Och leder dig ur dalen. - Annars är vi fångade här för evigt-
-men du har fortfarande stenen. Du och Cara kan ta den till Skapelsepelarna.
Formeln fungerar nog bättre om jag ser stenen.
Det fungerade!
- Det gör kompassen också. - Vi ses snart igen.
Vad är det, Zedd?
- Varför, Cara? - Min mästare beordrade mig.
- Zedd? Zedd! - Vad har hänt?
Jag vet inte.
Är allt bra, Zedd?
Cara attackerade mig. Hon tog stenen.
Jag trodde att hon motstod Rahls försök att bryta ner henne, men jag blev lurad.
Stanna där du är. Vi kommer så fort vi kan.
Stenen är borta.
Vi kan känna det.
- Vad har du gjort med den? - Den är inte i dalen längre.
Kompassen fungerar igen. Vi ska ta stenen till Skapelsepelarna.
Jag vet att ni inte trodde att det var det här Skaparen planerade, men...
...vi ska besegra Väktaren.
För världens skull... hoppas jag att du har rätt.
Ni kan inte tänka er hur det har varit att bara kunna se varandra.
Jag är glad för er bådas skull.
- Vi måste ta tillbaka stenen. - Cara då?
Dahlia...
Jag ser att du har återvänt till familjens famn, Cara.
Min Herre.
- Du lurade trollkarlen briljant. - Jag tog med det du bad om.
Det är skönt att du är tillbaka.
Svensk text: SSG - SweSUB Group © taureane, FRiEND och Incubator
www.SweSUB.nu - För bättre texter