Översättning: Joakim Sandström
Synk: stoffinho17
Det finns fler sorters insekter i världen-
-än alla andra djur sammantaget.
Eftersom de är så små ser vi sällan hur fantastiska de är.
lbland samlas de i häpnadsväckande mängd.
En miljard monarkfjärilar övervintrar i Mexikos skogar.
Stora moln av dagsländor dyker upp samtidigt för att para sig.
lnsekter står inför oändliga utmaningar.
De kan förvandla sina kroppar för olika syften.
Ögon som växer ut på stjälkar, kroppar som blir kemiska vapen...
För att förstå hur och varför de gör så måste man besöka deras värld.
Patagonien, Chile. Här bor en av världens märkligaste skalbaggar.
Det finns många olika sorters skalbaggar-
-men den här har bland de största käkarna.
Han kallas Darwins skalbagge.
Han är på väg till skogen för att leta efter en maka.
Om han hittar nån eller inte hänger på hans styrka...
...och storleken på hans käkar.
Han inleder sitt sökande.
En hona hittas med stor sannolikhet på en trädstam.
Men träden i den här delen av världen är väldigt höga.
Han kan få söka länge.
Oturligt nog befinner hon sig 25 meter ovanför honom...
...nära toppen.
Hennes käkar är av mer normal storlek.
Hon använder dem bara för att äta.
Han behöver enorma käkar för att slåss.
Det finns andra hanar i närheten, med samma ärende.
Ren styrka räcker inte i de här kamperna.
Tekniken går ut på att sträcka sig över motståndarens huvud-
-och haka fast käkarna under vingskydden.
Det är därför käkarna är så långa och märkliga i formen.
Han har fått in greppet...
Nu måste han lyfta.
För det krävs styrka.
Han behöver lyfta igen.
Det var det...
Skalbaggspansar är starkt, så han repar sig.
Vinnaren klättrar vidare.
Fler hanar är redo att utmana honom här uppe.
HÃ¤r Ã¤r hon till slut.
Men hon verkar inte vara pÃ¥ humÃ♪r.
Nu får han använda sina käkar som en bur.
Till slut lyckas han.
Men slungarvanan vill inte ge med sig.
lnsekternas kroppar kan anta ett närmast oändligt antal former.
Det är en av nycklarna till deras framgång.
Den här malen söker inte efter några honor.
Han blåser upp doftande fjädrar som sticker ut från hans buk.
Sen kommer de till honom.
Alla insekter har samma grundutseende.:
Sex ben och en bepansrad kropp.
De olika delarna kan förstärkas för att lösa specifika problem.
Den här skalbaggen har giraffhals för att kunna slåss.
En bönsyrsa är förklädd till blomma och väntar i bakhåll.
En annan är nästan osynlig bland döda blad.
lnsektspansar kan vara färgat för att kamouflera eller kommunicera.
Men pansar kan även förvandlas till vingar.
Det gör insekterna till en global kraft-
-med förmågan att invadera nästan vilken miljö som helst.
l södra Frankrike börjar en insekts livs viktigaste dag.
Gryning. En nykläckt jungfruslända.
Hon behöver para sig och lägga äggen före solnedgången.
Hennes vuxna liv är så kort att hon kanske inte får fler chanser.
Hennes framgång hänger på de här sköra vingarna.
Hon står inför många faror.
Få insekter kan fly från ett spindelnät.
Men hennes vingar är starkare än de ser ut.
Hon vill para sig med den starkaste hanen.
Men bäcken där han kan finnas är ett slagfält.
Hon ser på när mörkvingade hanar tävlar om de bästa områdena.
De viftar hotfullt med vingarna-
-eller försöker tvinga ner motståndaren i vattnet.
När kampen är över signalerar honan till vinnaren med vingarna.
Hon ska inte stressas, men tar han inte henne med bakkroppen-
-kanske en rival stjäl henne.
När de parar sig formar deras kroppar ett hjärta.
Nu är problemet var hon ska lägga de befruktade äggen.
Det innebär nya faror.
Som alla atleter måste hon värma upp sina muskler.
Hon gör det genom att använda vingarna som solpaneler.
Hon måste flyga farligt lågt för att hitta rätt plats åt äggen.
Bara de snabbaste jungfrusländorna kommer undan.
Väl förbi grodorna har den här honan hittat en lämplig växt för äggen.
Men hon måste lägga dem under vatten om de ska klara sig.
För första gången tycks vingarna vara ett hinder-
-men de hjälper henne igen.
De fångar in ett silvrigt lager av luft som gör att hon kan andas.
Hon skär in i en stam och lägger sina ägg inuti.
Nu sätts hennes vingar verkligen på prov.
Om hon inte kommer igenom vattenytan, drunknar hon.
Hennes dag har varit alltigenom lyckad.
Jungfrusländor lämnar sällan sin egen bäck.
En del insekter flyger enorma sträckor.
September, på stranden vid Eriesjön i södra Kanada.
En monarkfjäril fyller på med nektar.
En kylig vindstöt från norr. Det är dags att ge sig av.
Den antågande vintern blir så kall att den tar död på henne.
Hon har aldrig flugit längre än några hundra meter tidigare.
Nu ger hon sig av över Eriesjön, som är 1 60 kilometer tvärsöver.
Det här är bara första etappen på en av de stora djurmigrationerna.
Hon fortsätter söderut, med solen som kompass-
-över USA, en resa på 3 200 kilometer.
Hennes mål är Mexiko och en liten, speciell grupp träd.
lngen vet hur hon hittar dem i de här stora bergsskogarna.
Hon förenas med andra monarker från hela Nordamerika.
Otaliga fjärilar trängs på de här träden. De hänger från alla grenar.
De kommer hit, för även om vintern gör luften kall-
-blir det inte samma dödliga kyla som i Kanada.
Förhållandena är perfekta för övervintring.
Övervintrande fjärilar är sårbara för rovdjur.
Men monarker är giftiga.
En del fåglar har lärt sig att slita bort de giftiga delarna-
-och äta upp resten. De dödar hundratusentals fjärilar.
De som faller ner måste upp igen innan natten kommer.
De vibrerar med vingarna för att värma musklerna.
Det är en kamp mot klockan.
Natten kommer med dödlig markfrost.
De som överlever sover tätt hopkurade i träden i fyra månader.
Vårens värme väcker dem ur vinterdvalan.
Majoriteten av fjärilarna som flög hit från Kanada har överlevt.
De dricker för första gången sen de kom i höstas.
Med den stigande värmen vaknar allt fler fjärilar.
Snart skingras de norrut och lugnet återvänder till skogen-
-tills fjärilarnas barnbarnsbarn kommer hit för att undkomma kylan.
Vissa insekter har riktat in sig på att leva i ogynnsamma förhållanden.
Mono Lake är känd som Kaliforniens Döda havet.
Den är dubbelt så salt som havet och dödlig för nästan allt liv.
Ephedra hyans är en av få varelser som klarar av att leva här.
Eftersom de närmast saknar rivaler är de flera miljoner till antalet.
Flugor tillhör de allra mest framgångsrika insekterna.
Det finns 85 000 olika sorter.
Det finns en perfekt fluga för nästan alla miljöer.
Till och med den här.
Flugan har speciella egenskaper som gör att den kan leva här.
Den kan gå under vatten och äta alger.
Små hår fångar in luftbubblor så att den inte drunknar.
Framförallt har flugan en fysiologi som neutraliserar salthalten.
Ephedra hyans dominans över Mono Lake är obestridd...
...förutom under några veckor om året.
Hundra tusen Wilsonsimsnäppor flyttar till Sydamerika.
Mono Lake är deras enda uppehåll.
För dem är Ephedra hyans en ovärderlig, oemotståndlig fest.
En flugas enda försvar är att flyga och försvinna i en stor svärm.
Det krävs skicklighet för att fånga en fluga i luften.
Det finns fiskmåsar här också.
Men deras flugfångarteknik är inte så raffinerad.
På fyra veckor dubblar simsnäpporna sin vikt.
Sen ger de sig av söderut.
De lämnar fiskmåsarna bakom sig.
Storleken på flugbeståndet har knappt påverkats.
För dem är deras överflödiga antal försvar nog.
Men för en del insekter är försvaret betydligt mer komplicerat.
En Anthia maxillosa i Sydafrika.
Han jagar myror.
Genom att äta myror får han mer än bara näring.
Han kan få nåt annat från dem, som hjälper mot hans fiender.
Myrorna går till motangrepp och nyper honom i vristen.
Han sparkar bara bort dem.
De tappra myrorna kör bort honom, rakt mot en verklig fara.
En mungo.
Den är nyfiken.
Men den är också på sin vakt mot skalbaggen.
Ett svartvitt mönster är en varningssignal.
Skalbaggen tar sikte...
...och avlossar myrsyra rakt i mungons ögon och mun.
Skalbaggen fick förmodligen syran från myrorna.
Det gör skalbaggen själv osmaklig. Därför är den värd att härma.
Den här försvarslösa ödlan bär skalbaggens varningsmönster.
Den imiterar också sättet skalbaggen springer på.
lnte särskilt bra, men tillräckligt bra-
-för att lura rovdjuren att tro att det är en giftsprutande skalbagge.
Alla sorters insekter har utvecklat kemiska vapen.
Ett par vandrande pinnar.
De avlossar besk olja - terpen.
Skogsmyror angrips av en hungrig kråka.
De avlossar samma sorts syra som gör att nässlor bränns.
Det här känns som om vi skulle ramla i brännässlor.
Men mästaren av kemisk krigföring är bombardierskalbaggen.
Den kan skapa en så stark kemisk reaktion i sin kropp-
-att kokande, frätande vätska exploderar ut från buken.
Genom att pulsera strålen 500 gånger i sekunden-
-håller den bakdelen tillräckligt sval för att inte börja koka.
l Minnesotas skogsmarker-
-finns det en insekt med ett annat kemiskt vapen.
Men den här slåss som en armé och håller nästan alla rovdjur stångna.
Bin samlar nektar hela dagarna och förvandlar den i magen-
-till en av naturens mest näringsrika födoämnen.: honung.
Hundratals av dem bär med sig lasten till kolonin i stocken.
Honungen i kakorna ger mat åt de unga-
-och hela kolonin om det blir kallt eller torka.
Men så mycket mat lockar till sig tjuvar...
En svartbjörnunge gillar sött.
Han har aldrig stött på bin förut.
Han vet inte att de försvarar sin honung in i döden.
Att sticka är biets yttersta självuppoffring-
-eftersom den inte dra ut sin tagg.
Kroppen slits sönder.
Biattacken var alldeles för mycket för björnungen.
Men det kommer en större utmaning.
Ungens mor.
Bina kämpar så hårt att hon bara hinner stjäla en enda kaka.
Medan familjen äter sin honung på tryggt avstånd-
-tycks bina har blivit besegrade.
Deras hem är förstört och de unga kommer att dö i det fria.
Ändå är det inte slutet för kolonin. De räddar lite av det viktigaste.:
Honung.
Varje överlevare kan äta sin egen vikt i honung och lagra den i magen.
De måste överge sina döende ungar-
-men de tar med sig mycket av sin honung-
-att leva på medan de bygger en ny koloni.
Att samarbeta i ett så organiserat samhälle-
-är insekternas stora innovation.
Hur började det?
Det kan ha börjat på ett ställe som det här.
l Parastrachia japonensis näste.
lnsektsföräldrar brukar inte bry sig om sin avkomma-
-men den här insekten är annorlunda.
De unga äter fallfrukt från en ovanlig trädsort.
De hittar dem aldrig själva, så deras mor samlar in dem.
Hon klämmer på alla frukter för att bedöma hur mogna de är.
Hon kastar bort den ena efter den andra.
Det kan ta flera timmar.
Äntligen en perfekt fruktl
En tjuvl Det är lättare att stjäla än hitta sin egen frukt.
För båda insekterna kommer bråket att förändra livet.
Medan modern kämpar om frukten börjar ungarna bli rastlösa.
Tjuven har vunnit.
Modern vet inte om att ungarna lämnar nästet-
-för att hitta en bättre försörjare.
Hon återvänder... och upptäcker att nästet är tomt.
Ungarna hittar tjuvens näste. Hon är själv mor.
Hon upptäcker att hon har dubbelt så många munnar att mätta.
Förloraren har misslyckats med sin enda chans som förälder.
För tjuven har livet plötsligt blivit mycket svårare.
Nu räcker inte en frukt lika länge som förut.
Ungarna klänger på henne och kräver mer.
Hon hämtar en frukt till men hennes omättliga avkomma vill ha mer.
Hon måste arbeta utan avbrott, varje dag.
Äntligen är ungarna stora nog att klara sig själva.
Men deras framgång har ett pris.:
Modern har jobbat ihjäl sig.
Hennes kropp blir deras sista måltid innan de lämnar hemmet.
Att ta hand om ungarna på det sättet-
-tros vara det första steget mot att leva i ett samhälle.
En del insekter vinner på motsatsen till samarbete.
De dödar varandra.
Amegila dawsoni är ett av världens största bin.
Det häckar i den heta jorden på Australiens vildmark.
Blommor är ovanliga i öknen så det är ont om bikolonier.
Bina gräver ut tunnlar åt sina unga.
Samhället är så harmoniskt-
-att det är svårt att föreställa sig att det begås massmord här.
Det blir irriterat när ett bi av misstag väljer nån annans fåra.
Men det är bara små tvister.
Kolonin är fridfull för tillfället, eftersom alla bin här är honor.
Det är hanarna som är mördarna. De är alla döda.
Deras historia började två månader tidigare, innan honorna dök upp.
Amegila dawsoni -hanar.
Honorna börjar så smått dyka upp.
De borrar sig ut från tunnlarna där de kläcktes och växte upp.
Deras doft hetsar upp hanarna.
De är enorma och byggda för att slåss.
Alla vill ha det bästa läget för att få para sig med honan.
En hona kommer ut och det blir genast bråk när alla vill ha henne.
Det är ovanligt att djur dödar sina egna i strid-
-men att sticka och bita ihjäl är enda sättet att få en hona på.
En vinnare lägger beslag på en hona och de tar snabbt skydd.
Under tiden driver honans doft en hane till ett dödligt raseri.
En hona som har hamnat mitt i ett bråk dör av misstag.
När den sista honan har kommit upp är alla hanar döda.
Slagen såg till att de starkaste hanarna parade sig med flest honor.
Två månader senare består världen enbart av honor-
-och nästa generation utvecklas redan under jorden.
lnsekter har utvecklat sofistikerade samhällen-
-som i komplexitet är det i naturen som mest liknar våra städer.
lnsekterna som har uppfört det här bygget i Argentina-
-dominerar gräsmarkerna med färdigheter som tycks mänskliga.
Det är ett Metropolis, hem för miljontals myror.
Kolonin behöver ett enormt förråd av mat.
Den omges av gräs, men myrorna kan inte smälta det.
lcke desto mindre samlar de in det.
Även om de tillhör samma art har de olika form och storlekar.
Huvudena rymmer inte så mycket hjärna som muskler.
Det har gett arten sitt namn. De är gräsklipparmyror.
De arbetar hela dagen, varje dag.
De små myrorna på marken är bärare-
-som ska bära grässtråna tillbaka till kolonin.
De är enormt starka. Det största problemet är balansen.
Hela kolonner bär gräset till boet-
-längs motorvägar, lika raka som vägarna i Rom.
Olika medlemmar i kolonin har specialuppgifter-
-precis som människor.
Precis som i våra samhällen uppstår problem.
En liftare gör en myras jobb mycket svårare.
Det här är inte ens gräs.
En enda koloni skördar ett halvt ton gräs om året.
Det är mer än nåt annat djur på slätterna här.
Men om de nu inte kan äta det, varför gör de så här?
Svaret finns under jord.
De har en av insektsvärldens mest fantastiska överlevnadsstrategier.
Myrorna har grävt ett nätverk av tunnlar som löper sju meter neråt.
l kolonins hjärta finns nyckeln till deras överlevnad.
En svamp. Det är inte av slarv. Svampen finns ingen annanstans.
Myrorna odlar den ihärdigt.
Storkäkade myror klipper gräset och täcker det med antibiotiskt saliv-
-som dödar alla sorters svamp, förutom den här.
Myrorna är lantbrukare.
De matar svampen med gräs och svampen frodas.
Myrorna odlar dussintals såna här svampgårdar i kolonin.
Det är det här de äter.
Systemet är så effektivt-
-att en enda koloni kan ha fem miljoner medlemmar.
Men svampen är också farlig.
Medan den växer släpper den ut koldioxid-
-som kan kväva hela kolonin.
Myrornas sätt att möta den faran är genialisk.
De konstruerar sitt bo med automatisk luftkonditionering.
Utsidan är formad så att minsta bris-
-suger ut unken luft genom centralventilerna.
Samtidigt sugs frisk luft ner genom de yttre ventilerna-
-rakt ner till boets hjärta.
Våra egna samhällen har funnits i tusentals år-
-men insekternas samhällen har funnits i miljontals år.
Det kan finnas tio miljoner olika sorts insekter.
Det går 200 miljoner insekter på var och en av oss.
lnsekternas flexibla pansar och anpassningsförmåga-
-har gjort dem till den rikligaste och mest mångsidiga djurgruppen-
-i vår planets historia.
l Sierra Madre i Mexiko sker ett av naturens största under.
En miljard ljusorangea fjärilar gav vårt team en underbar utmaning.
Kolonierna påträffas endast på över 3 000 meters höjd.
Teamet vandrade dit långsamt i den tunna luften.
Monarkfenomenet upptäcktes först för cirka 30 år sen.
En man har studerat dem sen dess.: professor Lincoln Brower.
Hans kunskap blir avgörande för om teamet ska lyckas-
-flyga med en kamera bland fjärilarna.
Det är otroligt att fjärilarna bara kommer just hit.
Området är inte större än 50 gånger 1 00 kilometer.
Det finns andra områden med höga skogar i olika delar av Mexiko.
Både västerut och söderut.
Så vitt vi vet är det här den enda platsen där de klarar vintern.
Fjärilarna är så många att filmandet från stativ-
-är någorlunda okomplicerat.
Men att fånga fjärilens perspektiv med en kamera bland svärmarna-
-kommer att bli väldigt mycket svårare.
Först måste de ta reda på var fjärilarna samlas i enorma antal.
Som tur är känner Lincoln till ett ställe där tusentals brukar dricka.
Teamet ägnar tre dagar åt att förbereda utrustningen.
En fjärrstyrd kamera, kablar, två cykelhjul, stenar och muskelkraft.
Nu ska de bara vänta tills fjärilarna blir imponerande många.
Mitt på dagen svärmar fjärilarna och kameran ska få glida med dem.
-Vad tycker du? -Vi stoppar där.
Det kommer väldigt många, så vi fortsätter.
En rad unika tagningar, flygande med fjärilarna.
Men det var den enkla delen.
Nu ska kameran 50 meter upp i trädtopparna.
Det blir svårt att filma fjärilarna. Klungorna är föränderliga.
De kan skingras utan förvarning. Lincoln kallar det "en explosion".
Här ser vi ännu en explosion. De är precis ovanför oss.
Spektakulärt, men problematiskt för Jim Spickler och Tim Fogg.
Det är bättre om vi börjar nu och försöker att inte störa dem.
Om vi stör dem... De är tillräckligt varma för att flyga-
-till en klunga där Jason är. Stämmer det, tror du?
Om de blir störda brukar de flyga bort från trädet, cirka 1 5 meter.
Man tappar nog bort dem om de blir störda.
Tror du att de samlas i klungor igen imorgon kväll?
Nej, de flyttar nog bara neråt.
Det var tufft...
Jag förstår inte hur vi ska komma upp i träden-
-nära klungorna utan att de flyger iväg.
Jag förstår inte hur vi ska lyckas komma nära dem.
Om ni väljer träd kan ni sätta pilen nu.
Utsikterna att rigga kablar högt upp utan att störa fjärilarna-
-är skrämmande. De kanske bara får en chans.
En felaktig rörelse så flyger de. Jag trodde att de återvände-
-men det gör de inte. De byter bara träd.
Vi sätter upp all utrustning och stör vi dem är det kört.
Att välja ut rätt träd är ett avgörande beslut.
Kan du träffa träd nummer sex?
De börjar med att skjuta en lina över en lagom hög gren.
Det borde fungera.
lngen, inte ens Lincoln, vet hur fjärilarna kommer att reagera.
-Det blir nog perfekt. -Okej, bra.
Jag ska justera lite här. Vänta lite.
Nu har vi en explosion...
Tack och lov är det inte i trädet som Jim och Tim riggar.
Kan du skjuta den lite mot mig?
Gick det bra? Akta fingrarna. Bra.
Det tar ytterligare tre dagar att få upp luftriggen-
-följt av flera timmar av fininställningar.
Allt är äntligen klart och fjärilarna är kvar.
Ett, två, tre...
Första tagningen.
-För långsamt. -Det saknades tyngd i början.
Plötsligt stannade den bara.
Sjätte tagningen.
Fortsätt... Sakta in, fortsätt...
Okej, Mike. Stanna där.
lnte tillräckligt långt.
Nionde tagningen.
-Fortsätt, Mike. -Sakta in lite nu.
Det blir fortfarande inte rätt. Nu är det ont om tid.
-Ljuset är på väg bort. -Vi gör en sista tagning.
Ljuset försvinner här.
Jag ska försöka få en tagning när vi kör snabbt.
-Ett, två, tre, nu kör vi. -Sjuttonde tagningen.
-Det ser bra ut -Sakta in, Mike.
Fortsätt, fortsätt...
Äntligen lyckas det.
När tekniken fungerar riggar de fler tagningar-
-för att ge ett flygperspektiv på monarkfenomenet.
När hans jobb som rådgivare är över-
-fortsätter Lincoln med de observationer han har gjort i 25 år.
Även om fjärilarna är enormt många är han orolig för dem.
Det stora, enorma inflödet...
...med ända upp till två miljarder fjärilar-
-som flyger till det här lilla området-
-är allvarligt hotat av olaglig skogsavverkning.
Om inte skogen skyddas kommer fenomenet att gå förlorat.
Det vore en katastrof.
Det vore som att ta Mona Lisa från Louvren och bränna upp den.
Översättning: Joakim Sandström
Synk: stoffinho17