Grymt.
Har verkligen ingen läst den tidigare? Jag läste att ingen i hela världen-
- vet vad "Warrior Angels" hemliga stridsrop är. Jag måste få titta i den!
Du vet bättre än så. Öppnar nån serietidningen försvinner värdet.
- Jag vet, men vill du inte titta i den? - Jo, vem skulle inte vilja det?
Om jag så mycket som andas på den, dödar chefen mig.
Det finns inget i den fantasivärlden som gör nån skillnad i den verkliga.
Vakten! Nån har stulit min serietidning!
Ursäkta mig.
Förlåt. Jag ser inget i den här hjälmen.
Det här var inte min tanke när Randall bad mig bli deltagande journalist.
- Du borde kunna spika dit en story. - Spara hammaren, jag behöver en kofot.
Jag kan inte få nåt av dem. De ser på mig som om jag vore en utomjording.
Rustningen gör dig inte direkt till fröken Åtkomlig. Titta där.
Inte konstigt att Clark undviker mig. Jag har tappat min fantasiförmåga.
Clark tycker inte att du är tråkig.
Jag kanske gör det mot mig själv. En djuprotad rädsla för intimitet.
Jag släpper inte loss för då faller saker och ting samman.
Terapeuten hade rätt. Hon sa att jag hade fantasier om Clark, men inte nu längre.
Du kanske måste lugna ner dig och fokusera på arbetet. Ursäkta.
MÅLET UPPFÅNGAT.
Du har rätt.
Du borde dra fördel av den här mässan.
Flytta händerna från den digitala världen och sätt dem på nån snygging istället.
Ha lite roligt. Det borde nån av oss ha.
- Visst. - Bra. Nu ska jag ringa ett samtal.
- Lova att låta bli mobilen. - Jag lovar.
Tänk att jag gör det!
"Med änglars kraft!"
Var "Warrior Angel" bara en pojke?
Är du oskadd?
Svensk text: sidekick och jerkjamjAm www.SweSUB.nu
- Var är du, Clark? - Förlåt att jag är sen.
Jag blev lite upptagen med arbete, men jag är på väg nu.
Bra. Kan du ta med en sak från min lägenhet? Titta i garderoben.
- Visst. Som du sa, jag är redan sen. - Du har svikit mig tidigare.
- Svik mig inte igen. - Jag måste nog.
Om du gör det, kommer även mitt humör att svika.
Jag kör faktiskt precis förbi Talon. Vad behöver du?
- Vad var det för ett svischljud? - Inget. Jag öppnade bara bilfönstret.
- Det här finns... En röd lädersak. - Nej.
- Hyllning till flaggan? - Snacka mindre, kolla fler.
- En fransk hembitrÃ¤desdrÃ¤kt? - FrÃ¥ga inte.
- Det finns en klädsäck. - Äntligen. Det var väl inte så svårt?
- Lätt som en plätt. - Du är min hjälte.
Efter en sån heroisk smitning skulle även en mycket nödställd dam ta illa vid sig.
Vad skulle en hjälte säga?
Varsågod, medborgare.
Du lämnade inte direkt diskreta spår efter dig på väg hit för att byta om.
Förlåt. Det här är nytt för mig. Jag insåg inte hur snabb jag var.
Inget Ijudbang. Inte jättesnabb alltså.
- Skulle du vilja... - Vadå?
Inte särskilt heroiskt. Duger som vardagskläder dock.
Jag känner igen superhjältar. Jag arbetar med att hjälpa superhjältar.
Det har ingen pappa berättat om i skolan.
- Finns du på riktigt? - Verkligare blir det inte.
- Chloe Sullivan. - Stephen Swift.
Förlåt.
Vi kanske kan snacka över en kopp kaffe nån gång?
Det låter... häftigt.
Toppen.
Ska vi ta kaffet nu, eller...?
Nu? Javisst. Såvida du inte är upptagen.
Damerna först.
Rynka inte på pannan innan du gett det här en chans.
Förlåt, men jag förstår inte. Färgerna, kostymerna...
Kanske en hjälte ser ut på bio men...
Det kallas för fantasi.
En verklighetsflykt, nåt magiskt istället för våra vanliga liv.
Att vara en hjälte handlar om uppoffringar och ansvar. Sägs det.
Har både du och Chloe avsvurit er fantasier? Missade jag det mötet?
En kostym handlar inte om att gömma sig, utan om att se världen på ett nytt sätt.
Vad är din dröm? Att leva ut en fantasi ibland kan göra dig gott.
Damen har en poäng. Utan lite fantasi är livet tråkigt, magilöst.
- Zatanna, när kom... - Vi behöver prata, Clark. I enrum.
Det är väl okej att jag lånar honom lite.
Inte riktigt vad jag menade med att leva ut en fantasi.
Jag borde inte bli förvånad över att du följer i din fars fotspår.
Mycket kan hända på ett år.
Jag tror inte du övergav din show bara för att träffa mig.
Tydligen blev min käre far kaxig och höll på med förbannelser när han var ung.
Jag har städat upp röran, letat reda på allt han förbannade.
Du tror att serien var en av sakerna?
Enligt min fars journal, kommer tjuven känna av effekterna av kraften.
Precis som i serien. Jag arbetar ensam, men sånt här slutar aldrig bra.
Det finns nog ingen som kan hjälpa mig mer, än du kan.
Upptaget! Vänta på din tur.
Ursäkta mig ett tag.
Längst bak i kön!
Lois. Varför är du på killarnas toalett?
Du har tydligen inte sett damernas kö.
En minut till!
Sluta gapa, och "blomstra".
- Det där fanns i väskan? - Den här Amazonen blir inte hånad igen.
Jag förstår inte hur det här är en Amazon men...
Medan jag väntade på dig, skedde nåt stort mitt framför mig.
- Nån stal... - En sällsynt "Warrior Angel" serie.
Min vän Zatanna berättade. Hon... gillar rariteter.
Hon vill ha hjälp med några ledtrådar.
Så klart.
- Lois, det är inte så. - Nej, jag förstår.
- Får jag ta en bild med dig? - Tar du bilden?
Vi gör väl mer nytta om vi delar på oss?
Mitt koffeinfria kaffe med karamell och choklad fick väl tre kanelpuffar? Tack.
- Vad ska du ha? - Ett glas mjölk blir bra.
Jag menar kaffe. Mörkt, svart, tack.
- Är allt bra? - Ja, starkt bara.
- Om jag ska hjälpa dig måste jag veta... - Känner du verkligen superhjältar?
- Japp. Om vi koncentrerar oss på... - Alla?
De flesta antar jag. Vad?
Du känner riktiga superhjältar och låter så uttråkad.
- Helt otroligt. - Möjligt.
Vilka hjältar känner du? Nej, vänta! Ingen får veta deras identiteter ju!
Hur blev du så här? Kom du i kontakt med en meteorsten? Eller föddes du så här?
I så fall är du en meta-människa. Eller är du från rymden?
Det sista var ett skämt. Typ. Herregud. Du är väl inte från rymden?
Nej, förlåt. Jag är föräldralös, kom hit till min faster när jag var... liten.
För ett par veckor sen hamnade jag i en kemisk brand... Nu står vi här.
- Det är rätt vanligt. - Ja. Trodde jag var experten.
Ge tillbaka den! Sluta! Jag behöver den för att komma hem!
Ursäkta mig, fröken Sullivan.
Sluta!
Du hörde grabben! Låt honom vara!
Det du gör är varken rätt eller schysst och han borde berätta för nån.
Sköt dig själv!
Skratta åt det här!
Be om ursäkt!
Okej! Förlåt mig! Jag ger tillbaka den! Sätt bara ner mig.
Allihopa... hem, nu!
Tack!
Förlåt. Jag var bara tvungen att... rädda dagen. Vad händer nu?
Tyvärr var min spårningsformel inte mer exakt. Som jag sa, jag behöver din hjälp.
Han borde vara... nära?
- Trolleri är väl ingen exakt vetenskap. - Var det en ordvits?
Både fyndig och snygg. Fläcken har utvecklats.
Hittade den.
Jag visste att du hade flera förmågor, men... röntgensyn?
- Det är häpnadsväckande. - Vardagsmat, faktiskt.
Vänta lite. Hur kan du säga "vardagsmat"?
Jag tänker inte på det. Det är en del av min vardag.
En förmåga som kräver enormt ansvar.
Precis. Jag försöker ständigt göra det som är rätt, alltid på spänn.
Personerna där ute i kostymerna, de förstår inte det.
Jag håller med. Ständigt trolleri och fantasier. Dag ut och dag in.
Att skapa fantasier har blivit så... normalt.
Även en illusionist kan väl bli cynisk.
Du har i alla fall din hetsiga "Space Trooper" att komma hem till.
Just nu tar vår relation myrsteg framåt.
- Du är rädd för att bli bränd igen. - Jag har allt under kontroll.
Fantasier handlar inte om kontroll och eld behöver inte bränna en.
Du behöver nog en riktig fantasi... för att förstå vad glöd är.
- Det är bra tack. - Nej, det är det inte.
Glöd blir till flammor, och elden håller oss vid liv. Nu...
- Jag kan inte göra det här. - Det var tråkigt.
Vi har nog hittat en mun mer magisk än min.
Ses senare.
- Tjena. - Oliver, vad händer?
Jag var skyldig Lois några biljetter. Men du, kompis...
...du må va skottsäker, men se till att ducka där inne. Lycka till.
Tja... Din vän Zatanna, vad var hon utklädd till?
- Det är bara så hon klär sig... - Så klart.
Lois, du behöver inte oroa dig för Zatanna.
Självklart inte. Vet du varför? Avundsjuka kvinnor oroar sig. Jag?
Inte avundsjuk. Jag behöver inte oroa mig, för Clark Kent är en ärlig person.
Om nåt skulle hända mellan... bondpojken och fisknätsdamen-
- skulle Lois Lane få veta det direkt, eller hur?
Hälsa din chef att det är väldigt ironiskt att det inte finns nån-
- att prata med hos "försvunna personer".
När övergick vi från försvunna serier till försvunna personer?
- När tjuvens faster gjorde en anmälan. - Faster? Hur gammal är tjuven?
Det här är Alec Abrams, han försvann när han stal tidningen.
Den är värd flera tusentals kronor. Polisen letar fortfarande.
Polisen är hans minsta problem. Vi måste hitta honom på en gång.
Jag har försökt.
Han finns med i tidningens databas som en möjlig nyhet.
Han har skickat brev till postkontoret, adresserat till "Fläcken".
"Din värld är mycket bättre än min. Jag önskar jag var en hjälte-
- så jag inte blev mobbad i skolan, så jag kunde ha räddat mina föräldrar.
Jag trodde inte hjältar fanns, förrän du dök upp. "
Han verkar vara i stort behov av en storebror.
Han letar bara efter nån som förstår vad han går igenom.
Varför ville du inte gå hit? Stället är fantasiskt. Mycket coolare än mitt rum.
- Jag menar min lya. - Jag måste ha missförstått nåt.
Jag trodde verkligen inte att du menade det här, när du ville följa med upp.
- Varför gör du så där? - Gör vad?
Du har försökt att inte le, typ hela natten. Vi har skoj, eller hur?
- Jag antar det. - Du antar det? Kom hit!
Nej. Jag har aldrig spelat Xbox. Jag skulle se löjlig ut.
Det är hela poängen! När hade du kul senast?
Jag har kul hela tiden.
Säg när, så kan du sitta där när jag har allt kul.
Okej. Om jag reser på mig, lovar du då att svara på mina frågor?
Absolut.
Okej, du lovade. Krafter... vilka har du?
Du vet. Det vanliga... snabbhet, ökad styrka-
- förstärkt hörsel. Jag kallar det änglahörsel. Tror det är allt.
- Och flyga? - Vad? Varför tror du jag kan..
Jäklars. Jag kan flyga?
Jäklars! Jag kan flyga!
Kom.
Vi måste testa.
- Tänk om jag faller? - Oroa dig inte. Jag fångar dig.
- Så du sveptes med lite. - På magiska villkor.
Jag ville ge dig lite perspektiv. Även om vi lever liv som alla andra avundas-
- kan vi ta en paus från den verkliga världen emellanåt.
- Vi kan inte ta pauser. - Därför måste vi supervänner hålla ihop.
Tror jag har en formel för det.
Avbryter jag nåt?
- Nej. - Ja.
Du verkar vara på bra humör.
Ja, jag hade en riktigt bra natt, för första gången på ett tag.
Vilket är mer än jag kan säga om er två.
Företaget som gav ut "Warrior Angel" stal idén från en vän till Zatannas far.
Som hämnd la min far en förbannelse på originalet för att lära dem en läxa.
Men de öppnade aldrig serien och ingen annan heller... förrän i går.
Stephen Swift? Det är väl inget fel med ytterligare en hjälte, eller hur?
Jo, om han bara är ett barn, och enligt Zatannas forskning...
Skulle förbannelsen ha gjort Alec till en fullvuxen hjälte.
Herregud. Han är bara en pojke.
Om vi kan lista ut hur han ser ut som vuxen kan Vakttornet spåra honom.
Jag kan säga en motformel och han är hemma på nolltid.
Chloe?
Jag måste kolla upp några saker. Jag hör av mig.
Du vet att du sa att magi inte är en exakt vetenskap?
Det finns ett krux, min far överträffade verkligen sig själv här.
Det är ett monster i slutet av serien.
Inte konstigt att det är svårsåIt.
Det är inte början till en superhjälte, utan till en skurk, "Devilicus".
Så fort vår hjälte känner sig förrådd...
...blir han ett monster.
Hej. Jag har några nya spel, eller vi kan beställa pizza eller... vad är fel?
Din stora hemlis är att du stal en förtrollad serie-
- och fick dina krafter och blev vuxen.
Det var... en olyckshändelse.
Jag var tvungen att titta och nu är jag äntligen en hjälte.
Min vän kan bryta förbannelsen. Jag ville bara träffa dig innan.
- Du är snart vanlig igen. - Vanlig?
Vanlig innebär mobbad och slagen i skolan.
Vanlig innebär att jag inte kan försvara mig. Vet du hur mycket mitt liv suger?
Det här är min dröm! Ingen kan skada mig igen!
Men det är inte verkligt. Du kommer att fixa skolan. Lugna bara ner dig.
Jag heter inte Alec. Det här är vem jag är nu, jag tänker inte återvända.
Du kan inte tvinga mig. Ingen kan.
Jag tror inte nån tänker tjafsa med mig igen.
Vi är nog för sent ute. Jag har inte hittat hedersgästen.
Datorn gör en sökning utifrån hur Alec kan se ut nu.
Abrakadabra.
Chloe. Varför sa hon inget?
Hur skulle du reagera om du fick veta att din hjälte var 12 år?
Som Chloe skulle jag försöka fixa det själv.
Vänta! Låt bli! Sätt ner mig!
- Jag hoppas din motformel är klar. - Jag med. Nu kör vi.
Säg var din vän är, så jag kan stoppa henne. Jag vill inte skada dig, Chloe.
Tänk efter. Du vill vara en hjälte? En hjälte skulle inte göra så här.
Torpeder är intressantare. Stort på 90-talet.
Alec, tänk på dina föräldrar. Skulle de vilja att deras lilla...
Du vet inget om mina föräldrar eller om mig!
Vad är det där?
Hör du det där?!
- Är du okej? - Det var en olyckshändelse.
Allt att kommer bli bra.
- Hur är det med Chloe? - Hon har mått bättre.
Förlåt. Jag vet inte vad som hände. Jag har aldrig känt mig som en...
- Som en mobbare? - Ja...
Ingen vill vara den elaka killen. Livet är tuff ibland.
En sann hjälte låter inte ensamheten och sorgen ta över.
Speciellt inte om man har superkrafter.
Precis. Bara för att man kan göra nåt, betyder inte det att man ska.
- Det låter svårt. - Det är det.
- Varför gör du det då? - För att hjälpa personer... som dig.
Inte för att jag måste, utan för att jag vill.
Vad ska jag göra nu?
Gå hem och var ung, och kom ihåg att även en mobbare har nåt gott i sig.
- För alla är värda att räddas. - En hjältes jobb är aldrig klart.
Jag vill ge dig nåt först.
Jag gjorde den här tidigare, när jag inte visste hur du såg ut. Så...
- Jag gillar "S" bättre. - Jag med.
- Är det han? - Tack gode gud!
Är det en glimt av magi i dina ögon... eller bara stolthet för utfört arbete?
Jag ser alltid saker på ett nytt sätt när jag träffar dig.
Försiktigt. Annars kanske jag blir kär i dig.
Kan vi inte fortsätta samarbetet?
Du har räddat mig flera gånger, jag vill åtgälda det.
Smickrande...
...men min fantasi involverar nån annan.
Du är kär. Se till att hon vet vilken tur hon har.
Jag vet inte hur hon använde trollspöet-
- men magibruttan fick åtalen mot Alec släppta.
Det hjälper att känna upphovsmannen. Angående Zatanna...
- Bara så du vet, hon är bara en vän. - Ut med det, Clark.
När vi följde en ledtråd, vilket är sanningen, började vi snacka om-
- vad som hänt i våra liv sen sist, och innan jag insåg det så...
Hon kysste mig, utan mitt medgivande. Ärligt!
Jag undrade just när du tänkte erkänna det.
Du har inget pokeransikte. Signalerna var tydliga och du mötte inte min blick.
Det kommer aldrig hända igen.
Lois, du och jag som ett par... det är nytt för mig.
Och? Det är nytt för mig med.
Tror du jag gillar att... vara osäker? Det gör jag inte.
Jag måste bara vänja mig vid att jag inte är ensam om att tycka att du är kanon.
- Inte den reaktion jag väntat mig. - Förvänta det oväntade.
Kom ihåg den där känslan... nästa gång nån sexig väninna kommer för nära.
Jag tänker avsluta min ursäkt nu. Vid varje mässa hålls en... maskeradbal.
- Du hatar maskerader. - Ja.
Jag tänkte över begreppet... fantasi.
Du frågade vad min dröm är... den är med dig, Lois.
Det där... var en ursäkt.
Jag väljer din kostym.
Seg kväll?
Tänkte jag skulle ta några skott... och en whiskey.
Räcker det till flera?
Varsågod.
Dåligt med metaforer kväll. Jobbig dag?
Inte den bästa. Nån frågade när jag hade roligt senast och jag hade inget svar.
Ingen klandrar dig för att vara på helspänn.
- Om nån kan förstå är det jag. - Ja, du förstår.
Du vet... Ibland måste man se till att ha roligt emellanåt.
Och ibland... finns det rätt framför en. Man måste bara våga chansa.
Kom.
- Hur vet jag när jag ska släppa taget? - Det beror på hjärtat.
Lyssna... precis där mellan slagen.
Det är då man släpper.
Svensk text: sidekick och jerkjamjAm www.SweSUB.nu