Richard Cypher, du är den sanne sökaren.
SSG - SweSUB Group © taureane och FRiEND www.SweSUB.nu
Säsong 2 Episod 12 - Hunger -
God morgon på er, sir. Vad kan jag intressera er för i dag?
Vad sägs om en sällsynt karta av Thelusiansslätten?
Eller kanske ett elixir känt för att återställa uthållighet-
-till den åldrande mannen? - Jag köper inte.
Jag säljer.
- Föremålen är från min familjs samling. - Då har de sentimentalt värde för er.
Men saknar intresse för mig.
Ursäkta. Jag skulle ha presenterat mig.
Thaddicus Zorander, son till den store Carracticus Zorander-
-bror till den enda trollkarlen av första Orden, Zeddicus Z'ul Zorander.
Efter er.
En trollkarl visar sin fulla kraft-
-och de närmaste blir inte ens imponerade.
Tack för att du flyttade trädet, Zedd.
Vänta!
- Är du Sökaren? - Ja.
Konstapeln i Dewith sa att du var på väg åt det här hållet.
För två dagar sedan blev min man kidnappad av män.
- De tog också andra från vår by. - Vilka var männen?
Jag vet inte. Vi var ute på fältet. De kom med svärd och klubbor.
De tog så många de kunde och red iväg med dem i en vagn.
Sökaren är på ett uppdrag. Kanske er konstapel kan hjälpa dig.
Konstapeln kan inte hjälpa oss. Han kämpar mot banelings.
Det verkar bli fler av dem varje dag i vår dal.
- Kan banelings ha kidnappat dem? - De kidnappar inte, de dödar dem.
De måste döda varje dag för att överleva. De kanske lagrar offren.
- Visa oss var, så spårar vi vagnen. - Det tar dagar.
Vi fortsätter att leta efter stenen sen. Just nu behöver kvinnan vår hjälp.
Värdelös.
Härsken.
"Skuggvatten."
Skuggvatten.
Nej.
Innehållet är värdelöst, men flaskan är fin.
Jag kan alltid använda flaskan för dryckerna. Du får 10 farthings.
Om den var värdelös, skulle du inte ens ge mig 10 farthings.
- Far skulle inte ha sparat så mycket. - Det är knappt två skedar.
Tror du jag Ã¤r dum? Detta Ã¤r det bÃ¤sta som finns, sÃ¥ jag tog bara ett prov.
- Finns det mer? - Min far sparade 50 krukor.
- Var är de? - Säg först varför de är värdefulla.
- Då kanske du inte behöver mig längre. - Hur mycket vill du betala?
- Ett guldmynt per kruka. - Då får kunderna betala betydligt mer.
Två guldmynt per kruka.
Jag har en bättre idé.
Vi blir partners.
- Är de männen? - Ja. Men det finns ingen i vagnen.
- Var är min man? - Stanna här medan vi tar reda på det.
Stanna där! Vad hände med folket som var i vagnen?
Bli av med dem.
Cara, kusken!
- Kahlan! - Jag är okej.
Berätta vad du gjorde med fångarna.
Vi överlämnade dem till en annan kusk. Han tar dem till en bondgård-
-på den gamla skogsvägen i Gurdoone.
Men de är döda långt innan nån hittar dem.
Rahl!
- Mörke Rahl? - Cara.
Så trevligt. Jag visste att det bara var en tidsfråga-
-innan lojaliteten skulle få dig dödad. - Jag vill ha avtalet.
- Ursäkta? - Jag är villig att döda för dig.
Gör mig till en baneling.
Så...
...du vill bli en baneling.
Skicka tillbaka mig, och jag tjänar Väktaren.
Och gå miste om nöjet...
- ...att plåga dig i all evighet? - Jag är bara en själ.
Tänk på alla andra jag kan ge dig.
Ja, du har alltid haft näsa för blod, Cara.
Du glömmer att du bedrog mig och att du hjälpte Sökaren att döda mig.
Nu vill du att jag ska lita på dig, och gå med på din del av avtalet?
Om jag inte infriar avtalet, kan du kalla mig tillbaka hit-
-att möta Väktarens vrede.
Sant.
Men om jag ger dig ett andra liv-
-kommer du bara att gå tillbaka och hjälpa Richard.
Han och jag är inte precis på vänskaplig fot.
Du vet att jag dödar människor för att skydda Richard.
Många.
Spelar det nån roll varför jag gör det, så länge jag gör det?
Sökaren med sällskap är en av Väktarens främsta leverantörer av själar.
Men du lura dig själv om du tror att du dödar för att besegra ondskan.
Mina banelings måste döda varje dag.
Vad händer när du får slut på dåliga människor?
Jag tror inte att Sökaren uppskattar att du dödar de goda.
- Det blir mitt problem. - Det blir det säkert.
- Förstår du reglerna? - Om jag fortsätter döda, lever jag.
Bara levande människor, inga banelings. Deras själar tillhör redan Väktaren.
Och du kan inte samla på dig.
Du har säkert tänkt att du kan döda sex eller sju-
-oförbätterliga skojare för att hålla dig frisk en vecka i taget.
Men det fungerar inte så.
Varje gång du dödar, börjar klockan ticka igen.
Och tro inte att du har en fördel för att du är en Mord-Sith.
Som baneling har du inte längre Livets andetag.
Du kommer inte att kunna döda nån, för att sen återuppliva dem.
Jag förstår. Skicka mig tillbaka nu.
Tålamod...
...var aldrig en av dina starka sidor, Cara.
Har vi ett avtal...
...eller inte?
Kunde du inte levt tillräckligt länge så jag kunde ha dödat dig.
- Varför måste du bränna dem? - Då kan de inte bli banelings.
Cara, är du okej?
- Varför skulle jag inte må bra? - Din hals.
Kuskens blod. Jag dödade honom. Men inte förrän han sa vart-
-de kidnappade fördes. Till en bondgård nära Gurdoone.
- Sa han varför? - Nej.
Bara att de inte skulle överleva länge.
Mina banelings måste döda varje dag.
Hur blir det med honom?
Jag bekände honom. Han fick bara betalt för att samla ihop fångarna.
De lastades till en annan vagn. Han visste inte vart de skulle.
Då har vi ingen nytta av honom. Jag dödar honom.
Cara, vi ska inte avrätta honom.
Kusken sa att vi inte skulle hitta fångarna vid liv. Är det sant-
-hjälpte han till att döda dem. Han förtjänar att dö för det.
Gå hem. Hitta ett hederligt arbete. Lyft aldrig vapen igen-
-om det inte är för att skydda liv.
Ja, härskarinna.
Nu går vi och tar reda på vad som händer i Gurdoone.
- Vem står i tur? - Jag är, skynda.
- Väktaren kallar tillbaka mig snart. - Du borde ha kommit tidigare.
- Det tog hela dagen att få pengarna. - Hon är svag.
Ge henne en liten en.
Nej. Nej! Snälla!
Snälla, gör det inte!
Må Skaparen förlåta mig.
Nej! Snälla gör det inte!
Bara levande människor, Cara. Inga banelings.
Deras själar tillhör redan Väktaren.
Richard, bakom dig!
Fort.
- Låt oss få dem härifrån. - Tack.
Kom igen.
Vad gjorde ni banelings här?
Vi köpte människor att döda.
Hon blir ruttnande lik snart.
Ta bort henne, så dessa människor slipper se mer död.
Gavin!
Välsigne dig, Sökare.
Hur länge tror du att du kan lura dina vänner?
Jag försökte dölja det också. Du kan inte stoppa huden från att ruttna.
Eller strunta i hungern. Eller vad? Ska du döda mig?
Oroa dig inte, din hemlighet är säker med mig.
- Trots allt är du en av oss. - Jag är inte lik dig.
Jag tog erbjudande eftersom ingen kunde ta hand om min sjuka dotter.
Varför gjorde du det? Alla har en anledning.
Och när du måste döda-
-är det bra att påminna dig själv varför du gör det. Berätta.
För att hålla mig vid liv och skydda Sökaren.
Det kan finnas ett sätt så du inte behöver döda.
Vilket sätt?
För tio guldmynt köper ni det absolut själsfrälsande botemedlet-
-den magiska sjukdomsförintaren som helt utrotar-
-det fruktansvärda lidandet som evigt plågar dig, dig och dig.
- Ur vägen! - Ge mig en!
Vi kommer att bli rika, partner.
En magilangare i South Caston har sålt ett botemedel några dagar nu.
- Det är inte långt. Jag tar henne dit. - Alla går.
Om magilangaren är den jag tror, är han inte att lita på.
Vi borde inte försena sökandet efter stenen, bara på ett rykte.
Är kuren verklig, behöver inte banelings döda längre.
Det kan ta tid att hitta stenen, och vi sparar liv under tiden.
Det är för sent för mig. Jag har bara några hjärtslag kvar.
Jag är glad att det är över.
Om du inte hade kommit, skulle jag aldrig ha slutat döda.
Men en evighet i underjorden...
...är bättre än att leva så här.
- Snälla. Ha bara tålamod. - Flytta på er.
- Du vet vad jag vill. - Ja. Genast. Jag är strax tillbaka.
- Vi har snart slut på skuggvatten. - Nej, det har vi inte.
Enkelt. Tillsatte lite vanligt vatten, och tredubblade vårt lager.
Vi fick fyra doser per flaska. Nu får vi tolv.
- Tänk om botemedlet inte fungerar? - Naturligtvis fungerar det.
Det glöder fortfarande, eller hur?
Gå ut dit.
Vet du vem jag var innan jag dog? Kapten över en D'Haranskvadron.
Man låter mig inte vänta. Tiden är dyrbar när du arbetar för Väktaren.
Vi är hemskt ledsna, sir. Varsågod.
Jag berättar för mina vänner om detta.
Varför stannar vi? Vi har varit på väg mindre än två timmar.
Även Sökaren behöver sova.
Du ser inte ut att må bra, Cara. Du skulle också behöva lite vila.
Jag är bara hungrig.
- Jag går på jakt. - Nu?
- Vi har några äpplen. - Jag vill ha kött.
- Jag följer med dig. - Nej. Zedd har rätt.
Du behöver vila. Jag är en bättre jägare på egen hand.
Är det nån där?
Jag har ingenting åt dig i kväll.
Jag kanske har nytt förråd i morgon.
Jag kan inte vänta tills i morgon.
Du förtjänar värre än det här.
Varje gång du dödar, börjar klockan ticka igen.
- Jag var på väg att leta efter dig. - Det tog ett tag att hitta ett byte.
Även om du inte har sovit ser du mycket bättre ut den här morgonen.
Jag behövde bara en god måltid.
- Vad gör du? - Bommar igen.
Vi har bara några droppar botemedel. Det går inte att spä ut.
Då blandar vi vatten med nåt annat. Trollkarlens gips får det att glöda.
- Men det botar ingen. - Vi säger att det tar nån dag.
- Och när de fattar? - När de märker nåt...
...är vi långt borta med en förmögenhet.
- Det verkar inte rätt. Vi lurar folk. - De är inte folk precis.
Banelings.
Du lurade mig!
Du sa att jag skulle bli botad, men hungern återvände. Se på mitt ansikte!
Dosen du fick var utspädd. Vi har några droppar rent kvar.
Det botar dig permanent. Du får det gratis.
Jag tar min kur på det gamla sättet, genom att skicka dig till Väktaren.
Släpp honom!
- Hej, Sebastian. - Trollkarl!
När jag hörde att en magilangare sålde botemedel till banelings-
-visste jag att det var du. Och när man ser dem, förstår jag att jag hade rätt-
-om att din kur var en bluff. - Nej, den är ganska äkta, jag lovar.
Men...det var inte min idé.
Jag hjälpte en vän.
Hej, bror.
Jag är förbryllad över att jag inte har sett dig tidigare, Eagan.
Du levererade ingen själ i går. Du bröt avtalet. Och ändå...
...lyckades du på nåt sätt bli kvar bland de levande. Jag undrar hur?
Jag...jag köpte ett botemedel.
- Ett botemedel? - Mot att vara en baneling.
De kallar det för skuggvatten. Men det höll inte.
Hemligheten till skuggvattnets källa dog för årtionden sen...
...tillsammans med trollkarlen Carracticus Zorander.
- Det fungerade ändå inte. - Det fungerade.
Du är inte den enda som har slutat döda åt Väktaren de senaste dagarna.
Men säg mig... Hur kommer det sig att du dog igen?
- Sökaren dödade mig. - Sökaren? Var?
I affären där de säljer botemedlet.
Då vet Sökaren om att den existerar.
- Säg mig... Drack Mord-Sithen det? - Jag tror inte de har nåt kvar.
Då kommer Sökaren att leta efter källan. Och han reser med Carracticus son.
- De kommer att hitta den. - Sänd tillbaka mig så stoppar jag dem.
Jag är rädd för att det är för sent för dig, Eagan.
Ge mig nu ett bra skäl till att jag inte ska kremera dig också.
Du ska inte ifrågasätta mig. Du skulle återvända när Mörke Rahl besegrades.
Du kanske inte har hört att Väktaren utkämpar ett krig bland de levande.
Det vet jag. Jag gjorde min del genom att bota banelings.
- Var hittade du botemedlet? - Jag planterade squash i trädgården-
-när min spade träffade lådan. Far måste ha grävt ner den där för länge sedan.
Far.
- Var det skuggvatten? - Visste du om det?
Det gick ett rykte att far hade hittat källan och experimenterade med det.
Han använde det för att ge döda liv.
Men sån svartmagi är förbjuden för trollkarlar. Jag var upprörd.
Jag gick dit. Han sa att hans fiender hittade på det för att vanhedra honom.
Och jag trodde på honom.
- Finns det mer? - Bara några droppar.
- Det räcker inte till att bota nån. - Kan du göra mer?
Det kan inte trollas fram, bara hittas.
Om jag minns rätt...
...har du en apparat som gör magiska kartor.
Jag gjorde en karta för nån månad sen, då den plötsligt gick sönder.
Den är inte sönder, den är förtrollad. Utan tvekan av en missnöjd kund.
Harlan. Jag varnade honom för att kartan gick genom Greel Mitesskogen.
Han beskyllde mig för utslagen. Ondskefulla trollkarl.
Som ny.
- Källan. - Vi borde vara där på två, tre dagar.
- Tre...dagar? - Vi har tur.
Det kunde ha varit mycket längre.
- Jag vill följa med er. - För att du ska kunna sälja det?
Jag har varit självisk och kortsynt, men botemedlet kan göra stor skillnad.
Du har redan ett uppdrag. Du hinner inte dela ut det till banelings, men jag gör.
Snälla, bror. Ge mig en chans att göra nåt bra.
Då kanske världen kommer ihåg den store Carracticus Zoranders båda söner.
Ni har en tidig frukost ser jag.
- Vad vill du? - Jag är hungrig.
Vi matar inte tiggare.
Din mor har nog glömt att lära dig hyfs. Eller så hade hon det inte själv.
- Jag ska njuta av att döda dig. - Otur för dig...
- Jag är redan död. - Hon är en baneling!
Släng hans kropp på elden annars dödar jag er också.
Hej, Cara.
- Gillar du att jobba för mig igen? - Jag tjänar Richard.
En sån envis tjej du alltid har varit. Men ditt första åtagande är för mig nu.
- Sen är du skyldig mig en själ i dag. - Jag kan reglerna.
Varför sitter du då här vid elden när din tid håller på att ta slut?
Säg inte att du redan har gett upp att vara en baneling?
Det är svårare än du trodde, inte sant?
Du hade tur som hittade en stygg D'Haran att döda i går natt...
Men nu är du här...
...mil från närmaste stad, och ingen att döda.
Utom dem.
Jag visste att det här skulle hända. Men jag kan erbjuda dig en utväg.
Berätta var källan till skuggvattnet är, och du behöver aldrig döda igen.
Jag behöver inte berätta nåt för dig. Det ingår inte i vår överenskommelse.
Nåja. Men du måste döda en av dem.
Du borde ge gamle Thaddicus en tanke. Han har inte uppnått mycket i livet.
Han var aldrig nåt bra för nån.
Thaddicus.
Hjälp mig att hämta lite ved.
- Men det är inte ens ljust. - Snart. Och de andra vill ha frukost.
Vi ska hämta lite mer ved.
Den där torra björken brinner bra.
Han var aldrig nåt bra för nån.
Ge mig en chans att göra nåt bra.
Då kanske världen kommer ihåg den store Carracticus Zoranders båda söner.
Vad är fel?
- Du... Hjälp, Zedd. Hjälp! - Jag ska inte skada dig.
- Vad hände? - Hon är en baneling!
Cara.
- När? - För tre dagar sen.
- Jag har redan dödat två gånger. - Du dog när du slogs mot kusken.
- Rahl erbjöd dig avtalet. - Jag bad om att få bli en baneling.
Varför?
Jag var tvungen att komma tillbaka för att berätta var de kidnappade fanns.
Och jag var tvungen att skydda dig... Dig, Richard.
Men jag gör ingen nytta så här.
- Jag dödade nästan Thaddicus. - Jag tittade på kartan.
Det finns en snabbare väg till källan. Vi ordnar skuggvatten till dig.
Även om det bara var tusen steg skulle jag inte klara det.
Snälla...gå. Jag vill inte att ni ska se mig så här.
Finns det nåt du kan göra?
Banelings är skapade med svart magi.
Jag kan inte hjälpa dig. Jag är ledsen.
Må Skaparen vaka över dig.
- Tack. - För vad?
Du kunde ha dödat mig för att rädda dig själv, men det gjorde du inte.
Nej! Thaddicus!
Varför, Thaddicus?
- Ge honom Livets andetag! - Jag kan inte som en baneling.
- Källan kanske återger dig kraften. - Inte omöjligt.
Cara och jag springer. Följ efter med Thaddicus så fort ni kan.
Välkommen till din eviga belöning... Thaddicus.
Jag accepterar avtalet. Gör mig till en baneling.
Så att du kan hitta skuggvattnet, bota dig själv, och lura mig?
- Jag vet inte vad du pratar om. - Du letar efter källan med Sökaren.
Berätta var den finns, Thaddicus.
- Jag vet inte. - Det tror jag att du gör.
Och du kommer nog att berätta för mig.
Kom igen. Den borde finnas på andra sidan åsen.
Berätta var källan finns innan jag gör mitt värsta.
I en skogsdunge, i Ekodalen!
Må Skaparen förlåta mig!
Jag är rädd för att Skaparen inte kan hjälpa dig här, Thaddicus.
Där är den.
Nej!
Jag fick lite.
- Vi kan inte dra honom mycket längre. - Han blir kallare.
Tar det för lång tid så fungerar inte Livets andetag.
Jag är här!
- Tacka andarna. - Hur?
Du räddade Caras liv, så hon gengäldade tjänsten.
- Ni borde ha låtit mig vara död. - Vad pratar du om?
Jag berättade var källan låg för Mörke Rahl. Jag var för svag.
Jag stod inte ut med smärtan.
Väldigt få står ut med tortyren i underjorden, Thaddicus.
Men ännu färre offrar sitt liv för en annan.
Varför gjorde du det?
- Jag dödade dig nästan. - Men du gjorde inte det.
Och när jag såg dig dö insåg jag... att jag bara är en gammal man.
Jag har aldrig gjort nåt för nån annan än mig själv. Men du är viktig.
Du hjälper folk. Du skyddar Sökaren.
Ditt liv är mycket värdefullare än mitt.
Thaddicus... Ditt liv är värdefullt för mig, bror.
Jag är tacksam för att ni hjälpte mig att rädda Thaddicus.
Det var inte bara Thaddicus vi ville rädda.
Ändå. Ni måste tro att jag är ett monster.
- För att jag accepterade avtalet. - Skulle jag ställas inför samma val...
Evighet i underjorden eller komma tillbaka, hjälpa Richard...
Då hade jag nog tagit samma beslut.
Jag antar att vi skiljs åt nu.
När vi har hittat Tårarnas sten, hälsar jag på. Jag lovar.
Tack.
Jag undrar vad han kommer att göra nu.
Stig fram, mina damer och herrar, och köp en burk med äkta jord-
-från den helgade och förtrollade marken som gränsade till källan av skuggvatten.
Den här enastående och effektiva leran är känd för att bota bölder och vårtor-
-förkylningar, och ja, det får håret att växa ut igen.
För blotta fem shilling kan ni återfå de böljande lockarna från er ungdom.
Tillåt mig demonstrera.
Ge det några dagar så blir ni förbluffad av resultatet.
SSG - SweSUB Group © taureane och FRiEND - www.SweSUB.nu -