4400 blev bortförda.
4400 återvände.
Var och en har unika förmågor.
En av dem har ett budskap.
Vem som helst kan bli speciell.
Riskerna är stora.
Men det är belöningen också.
Och det finns ingen återvändo. Världen får lära sig att leva med oss.
- Tidigare... - Ni har valt fel väg, Jordan.
Du har alltid varit motspänstig.
Men du är bara rädd för förändring.
- Vad har du gjort med mig? - Cora kan göra folk yngre.
Din mor hade velat att vi skulle vara en familj igen.
När er fru svimmade imorse var hon en ung kvinna-
-men när hon vaknade en minut senare var hon 50 år äldre?
- Jag är döende, Richard. - En del vill att framtiden-
-ska lämnas oförändrad. Jag kallar dem för De Märkta.
När vi behöver honom, ställer han upp för oss.
Mr Tyler?
Hör ni mig?
Mr Tyler?
Han har varit sövd i 20 minuter. Vi borde ha börjat nu.
Var har ni varit?
Vilka är ni?
Vi måste arbeta snabbt. Det här är vår enda chans.
Jag har övat tillräckligt mycket.
Vi har gott om tid på oss.
Ikväll blir Richard Tyler far.
Mår du bra?
Jadå. Jag hade bara en konstig dröm.
- Vill du prata om det? - Nej, jag mår bra.
Gå och lägg dig igen. Jag kommer strax.
Är du beredd?
Isabelle!
Pappa älskar dig!
Skönt att du är glad, hjärtat. Det har pappa velat länge.
Vem är du?
Vem jag är...?
Lily...din fru.
Vem skulle jag annars vara?
The 4400 - Säsong 4 Episod 10 "One of Us"
Ã–versÃ¤ttning: OckeJ - SSG SweSUB Group Â© www.SweSUB.nu
Text hÃ¤mtad frÃ¥n www.Undertexter.se
Du är inte Lily. Lily är död!
- Du blev gammal och dog. - Du har fel...
Jag är här, jag dog inte!
Var har du varit? Hur kom du hit?
Jag vaknade för en timme sen.
Jag visste inte säkert var jag var nånstans men-
-jag visste att du var på väg hem, med Isabelle.
Isabelle...
Det sista jag minns är att jag letade efter henne på Centret.
- Du ser annorlunda ut... - Du är inte verklig.
Du säger det, men jag känner mig verklig.
Jag minns allt om mitt liv och om oss.
Jag kan lyfta upp och röra vid saker.
Och vid dig...
Du känner väl det?
Jag vet inte var jag har varit eller hur jag kom hit men...
...jag ifrågasätter det inte heller.
Jag är här. Räcker inte det?
Lily...
- Får jag ställa en fråga? - Visst.
Du är vänsterhänt... Självklart.
- Hade du nån fråga? - Du har redan svarat på den.
Jag har studerat rapporter om vilka som överlever Promicin-sprutan.
Visste du att nio av tio vänsterhänta som tar sprutan överlever?
Jag upptäckte det för några veckor sen men visste inte vad det betydde.
Inte förrän nu.
En del av hjärnan, hjärnbalken-
-är ett band av nerver som binder samman hemisfärerna.
Den är något större hos vänsterhänta än hos högerhänta.
Därför överlever vänsterhänta.
Storleken avgör ifall du kan-
-integrera med nya nervsignaler.
- Hur stor måste den vara? - Det vet jag inte...än.
Men jag kan nog lista ut det och då...
...behövs bara en skiktröntgen för att se ifall nån tål sprutan.
Och du skulle veta i förväg om nån överlever eller dör.
Ingen skulle dö av sprutan längre.
- Hur lång tid behöver du? - Några månader, kanske mindre.
Kevin... Det här är stort!
Fortsätt arbeta. Du får all hjälp du behöver.
Jag måste kontakta Collier. Om det bara dröjer några månader-
-kan han uppmana de som vill ta sprutan att avvakta.
Det här är toppen!
Hej, Tom!
Vad gör du ute i korridoren?
Tom? Är allt bra?
Ja, jag har bara...
- ... en konstig morgon. - Välkommen i klubben.
Rebecca Parrish har besökt oss - eller lurpassat på oss.
Chefen för underrättelsetjänsten?
Hon är på Meghans kontor och vill träffa oss.
Hon tycker nog inte om att vänta.
God morgon. Jag heter Rebecca Parrish, det är ett nöje att få träffa er.
Nöjet är helt på vår sida.
Jag vet att ni har en svår uppgift här på NTAC-
-men på sistone har vi bara fått dåliga nyheter från Seattle.
Promicin sprids och Löftets stad innebär en stor förlust för er.
Det är tillfälligt. Vi ska gripa Collier och stänga ner stället.
Ni har rätt inställning men jag är inte övertygad.
Vi verkar misslyckas även med de minsta uppgifterna.
Vi hade omringat Richard Tyler och hans dotter.
Vi hade övertaget men tappade ändå bort dem.
Ursäkta, men jag var där och vi hade knappast övertaget.
Richard Tyler har blivit väldigt mäktig.
Jag förstår men vi kan inte bara ge upp.
Om två veckor ska jag vittna inför ett kongressutskott-
-om våra framsteg i kriget mot Promicin.
Jag stannar här och förbereder mig-
-och vill gärna återvända med ett segerbesked.
Så ni vill att vi ska gripa Richard...
Ms Parrish ville träffa våra bästa agenter - er två.
Ni ska leda arbetsgruppen som ska hitta Tyler.
Jag håller uppsikt över utvecklingen. Det är väl inget problem?
Ville ni säga nåt, agent Baldwin?
Jag...är säker på att Tom bara vill sätta igång.
Vi ska hitta Tyler åt er.
Nåt händer. Jag ser mig själv i framtiden, men det är inte jag.
Jag gör saker som jag aldrig skulle göra.
Tänk om de inte är drömmar utan nån annans minnen?
Tänk om de placerade nåt i mig på sjukhuset?
Tänk om det börjar påverka mig och jag blir en av De Märkta...
Även om det stämmer så har det inte hänt än.
Du är fortfarande du. Vi kan besegra det.
Har du träffat nån läkare sen drömmarna började?
Börja med att besöka en läkare och få dig undersökt.
- Vi ska ju leta efter Richard. - Gå bara. Jag täcker upp så länge.
Hon ser så mycket äldre ut. Richard...
Hur länge har jag varit borta?
Ett litet tag...
Mer än ett år.
Berätta vad som hände. Jag vill veta allt.
Varför ser du så sorgsen ut?
Jag begravde och sörjde dig, Lily.
Jag väntade mig aldrig det här och vill inte slösa tid på förklaringar.
Vi har all tid i världen på oss, så varför inte?
Du tror fortfarande inte att jag är verklig, eller hur?
Jag vet inte.
Om jag tillåter mig att tro och det visar sig vara fel...
Jag kan nog inte leva med det.
Vi kan väl vänta och se?
Vi lägger oss ett tag...
...och om jag ligger kvar när vi vaknar...
...så är det nog verkligt.
- Du sparade fotona på oss! - Självklart.
Vem är det här?
Hon är en vän.
Hon bodde på Centret efter att du hade gått bort.
Hon är söt.
Hon ser trevlig ut också.
Jag förstår varför du sparade fotot.
Jag vet inte. Inget är annorlunda med mig, Diana.
Jag gjorde alla tester. Jag är fullkomligt frisk.
Jag ringer upp dig igen.
Tom!
Ursäkta intrånget. Mina vakter är minst sagt grundliga.
De måste vara det. Vi har fiender överallt.
- Vad gör ni här, ms Parrish? - Jag ville tala enskilt med er.
Mina herrar! Agent Baldwin och jag vill vara ifred. Tack!
- Det här är mitt hus! - Jag ska vara uppriktig.
Jag blev bekymrad över ditt utbrott hos ms Doyle imorse.
Klarar du verkligen av att leta rätt på Richard Tyler?
Jag mår bra.
Det kanske förvånar dig, men jag anar vad du går igenom.
När jag tog det här jobbet fick jag nästan ett sammanbrott.
Jag blev överväldigad av arbetet och-
-upplevde tillfällen då jag såg saker.
Jag var inte riktigt mig själv, utan nån annan fanns i mitt sinne.
Förstår du mig?
Jag tror det. Låt mig fråga en sak:
- Har du ett märke bakom vänster öra? - Menar du en hudfläck?
Jag vet inte. När man fyllt 40 förändras huden hela tiden.
Jag minns hur nervös jag var på den tiden.
Jag var rädd att förlora mig själv.
Gud vad jag kämpade emot.
Tills en dag när jag inte kunde kämpa emot längre.
Jag gav efter och accepterade min situation.
Allt har gått mycket bättre för mig sen dess.
Jag är lyckligare.
Mina vänner säger att jag är som en ny människa.
Slappna av, Tom. Vad du än går igenom...
...så låt det bara hända.
Då mår du bättre.
Det lovar jag.
Menar du att Rebecca Parrish är en av De Märkta?
Jag tror det. Hon sa det aldrig rakt ut.
Men du hallucinerar inte längre. Hon kanske pratade om nåt annat.
- Vad tror du? - Det är galet.
Vi lär inte kunna bevisa det men-
-chefen för underrättelsetjänsten kan vara "märkt".
Vi får vara försiktiga i fortsättningen.
NTAC ska leta efter Richard Tyler så det fortsätter vi med.
Jag ger fallet till Garrity. - Du tar ledigt imorgon, Tom.
Diana och jag håller ett öga på dig.
Ska jag säga åt folk att låta bli Promicin?
Bara i ett par månader. Vi har varit oense tidigare men-
-det här är bra för alla. Allt som behövs är tålamod.
Jag bekymras inte av behovet av tålamod, utan av testets följder.
Miljoner kommer att ha förmågor och miljoner får aldrig chansen till det.
- Men de lever vidare. - I en värld bestående av två klasser.
Positiva och negativa kan inte leva sida vid sida.
De utan förmågor angriper de med dem eller-
-så använder de positiva sina förmågor mot de negativa.
I vilket fall leder det till helvetet på jorden.
Vill du verkligen att hela världen ska ta Promicin?
- Ja, det har jag alltid sagt. - Halva planeten kommer att dö!
- Du pratar om massjälvmord! - Jag pratar om uppoffring.
Och slutligen om en mer utvecklad art.
Shawn...
Människans misstag kommer att rättas till när alla har fått gåvan.
Jag gör inget uttalande.
Ingen som bryr sig om världens bästa gör det.
Du har blivit så stor! Och tung!
- Jag vill leka. - Okej, spring och lek.
Hon verkar så glad! Ska inte småbarn vara lynniga?
- Isabelle har haft sina stunder. - Det har hon säkert.
Jag har funderat på dig och hur du har uppfostrat henne ensam.
Vi bad inte om att bli föräldrar. Det var ändå underbart men...
...det bara hände.
Men du har alltid funnits där för henne - även när jag var borta.
Du är en jättebra far, Richard.
Det märks på henne.
Det är definitivt Richard jag använder min förmåga på.
Han ser sin döda fru men jag vet inte om de pratar om dottern.
Jag kan bara frammana henne. Allt de säger kommer ifrån honom.
Fortsätt bara. Vi har inget annat val.
- Jag vet inte hur länge jag orkar. - Jag vet att du är trött.
Det här är väldigt viktigt.
Jag ska inte glömma att du hjälper mig.
- Kan jag få lite kaffe? - Absolut.
Det fungerar. Vi behöver bara lite mer tid.
Berätta var Isabelle finns så kan jag hjälpa henne själv.
Det gick inte så bra sist, eller hur?
Richard är inte redo att ge upp henne än.
Det här är bara första delen av vår plan.
- Jag säger till när nästa del kommer. - Eller så berättar du nu.
Visste ni att han var involverad med hennes mormor?
Varför tror du att vi valde de här två?
När jag skickat tillbaka dem hittar de varandra...
...och knyter ett band.
Det är klart.
Hon är gravid.
Älskling...
Meghan... Vakna, älskling.
Jag drömde igen.
Självklart, Tom. Du blir ditt nya jag.
Du är en av oss nu. Välkommen ombord.
Drömde du igen?
Nej, jag har sovit som ett litet barn.
Jag mår jättebra.
Jag hade glömt hur mycket jag hatade det här.
Det är så högljutt den här tidsperioden... Så mycket folk!
Se på dem. De anar inte vad som väntar.
De uträttar bara sina meningslösa ärenden. Det är avskyvärt.
Är du inte glad att du lever?
Du har fått chansen att fortsätta med ditt arbete.
Arbetet som misslyckades och fick min förra värd dödad?
Skyll inte på Matthew Ross. Vi är våra värdar.
Att du inte kunde tygla Isabelle Tyler var ditt eget fel.
Du måste arbeta vidare. Se till att bli återinsatt i tjänst.
Jag kan dra i några trådar men du borde helst ordna det själv.
- Och sen? - Gör det Baldwin skulle ha gjort:
Hitta Isabelle Tyler.
Jag hör av mig.
- Kom och lek, Richard. - Det kan jag inte.
Jag måste berätta nåt, Lily.
Vad är det, raring?
Jag har ljugit för dig.
Fotot du såg...
Den söta flickan...var Isabelle.
Herregud, jag anade inte att det hade gått så långt.
Jag väntar mig inte förlåtelse, men du måste förstå-
-att jag gjorde det för vår dotters skull.
- Varför sa du inte sanningen direkt? - Jag har varit lycklig...
...tillsammans med dig de här dagarna.
Det var längesen jag kände så.
En bra far gör allt för sitt barn.
Du är en bra far.
Men Richard... du tog ifrån henne sitt liv.
Du tog bort allt hon var och allt hon kunde ha blivit.
Jag visste att jag gjorde fel, men...
Andra försökte tala om det men jag lyssnade inte.
Du var visst den enda jag ville lyssna på.
Pappa!
Jag känner mig verklig... Vi talas vid...
- Jag höll om Isabelle. - Nej, det gjorde du inte.
Min förmåga får det bara att verka så.
Ser jag dig för att jag vill det, eller har nån frammanat dig?
Jag vet inte hur jag hamnade här...
...men det kanske inte spelar nån roll.
Jag blir nog inte kvar här mycket längre.
Men om jag måste försvinna...
...kan du väl hålla om mig?
Jag älskar dig, Richard.
Visst bör vi oroa oss, men inget hände inatt.
- Tom mår bra. - Var är han då?
- Tom är alltid här tidigt. - Hej. Vad är det med Tom?
Han drog ut Marco från sitt rum. Han har nog blivit knäpp.
Ditt sinne är försvarslöst mot mitt sinne.
Du står under min kontroll.
Mitt sinne är försvarslöst mot ditt sinne.
- Jag står under din kontroll. - Fullständig kontroll.
Du skulle se deras miner.
Förlåt, vi ville bara lätta upp stämningen lite.
- Era idioter! - Marco, du får sparken. - Du också.
- Det var dråpligt! - Gå tillbaka till ditt kontor.
Jag är ledsen...
Ni har ingen humor.
Allvarligt talat...
Tack för att ni har hjälpt mig de sista dagarna.
Jag sov jättebra inatt, mår mycket bättre och-
-nu hoppas jag att allt är över.
Om nåt händer berättar jag det-
-men nu vill jag fortsätta arbeta igen.
- Rebecca Parrish då? - Vi bör hålla ett öga på henne.
Besöket hos mig var helt klart konstigt.
Men allt kanske var hennes sätt att muntra upp mig.
Hursomhelst måste jag inte lita på henne för att klara av jobbet.
Jag vill verkligen göra mitt jobb.
Okej... Men jag håller ett öga på dig.
Fler hypnoser så åker du ut.
Det var inte roligt.
Jag har ett budskap till de som överväger att ta sprutan.
Avvakta.
Snart är vår forskning klar och vi kan glömma 50/50.
Ett enkelt test kan avgöra ifall ni överlever sprutan.
- Ingen behöver riskera att dö. - Stödjer Jordan Collier det här?
Det får du fråga honom. Vi vill förhindra att tusental dör.
Hur skulle det kunna vara dåligt?
Gjorde du det mot ditt eget barn?
Du gör mig besviken. Du sa att vattnet var till en armékompis!
Jag vet att jag gjorde fel.
- Men du hade inte hjälpt mig annars. - Det har du rätt i.
Våra förmågor är gåvor från Gud-
-och vi måste behandla dem med respekt.
Jag vet det. Det är därför jag kom hit.
Jag hoppas att du kan ställa allt till rätta.
Snälla, Cora...
Jag behöver din hjälp.
Jag ska se vad jag kan göra.
Du måste vakna, Byron. Isabelle behöver dig.
Låt honom sova. Han har gjort allt som behövs.
Så Isabelle mår bra?
Inte precis, men vi närmar oss.
Du måste ringa din far.
- Varför det? - För att berätta var Isabelle finns.
Och förråda henne? Nej!
- Om du vet var hon finns... - Det måste bli så här!
Jag lovar att om du gör precis som jag säger-
-så hamnar Isabelle inte i fängelse.
Tänk på allt vi har gjort och åstadkommit tillsammans.
Tänker du verkligen börja tvivla på mig nu?
Fungerade det?
Pappa?
Tom! Är du på väg ut?
Ja, vi fick ett tips om Tyler.
Nån ringde från Löftets stad och gav oss namnet på en 4400-
-som Richard haft kontakt med. Det var anonymt och ger säkert inget.
Du var ju på möte i Maias skola så jag tänkte åka under tiden.
Nu är jag tillbaka så jag kan följa med dig.
Toppen.
Såg du det? Gardinen rörde på sig.
Nån vet att vi är här. Var hon en bekant till Tyler?
Knacka på så går jag runt och kollar ifall nån försöker fly.
En bil stannade utanför, Richard. Nån är på väg hit.
Gå ner i källaren. Om du hör bråk går du ut bakvägen.
Öppna om de knackar på. Försök att bli av med dem.
Cora Tomkins? Diana Skouris från NTAC.
Jag har några frågor om Richard Tyler.
Honom har jag inte träffat sen karantänen.
Får jag stiga på?
Så Richard har inte försökt kontakta er?
Inga telefonsamtal eller e-mail?
Jag håller mig för mig själv.
Ursäkta, jag insåg inte att jag störde.
Ni har ju sällskap.
Ursäkta röran. Jag är dålig på att städa efter mig.
Som sagt träffades vi under karantänen, men vi har ingen kontakt.
- Ni ger er visst inte. - Rör dig inte.
Är du okej?
Vad har du gjort med dem?
Diana!
När jag gick runt var Isabelle på väg in på en bakgata.
Jag tänkte följa efter henne men så hörde jag skottet.
- Var är hon nu? - Jag vet inte, hon kom undan.
Idag visade agenterna Baldwin och Skouris-
-vad som krävs för att vinna den här kampen.
Initiativförmåga, slughet och lagarbete!
Richard Tylers gripande är en stor seger.
Det påminner oss om att våra lagar-
-fortfarande kan segra i landet.
Det finns ännu mycket att uträtta.
Men idag vann vi.
Fint tal.
Precis vad Parrish skulle ha sagt om hon var märkt.
Och precis vad hon skulle ha sagt om hon inte var det.
Hursomhelst vann hon.
Snyggt jobbat. Nu måste jag vara trevlig.
- Klarar du dig? - Ja.
Tom...
Vi hade verkligen tur som hittade Richard i huset.
Tur att du fick det där tipset.
Nåt måste ju gå vägen för oss, eller hur?
Så här skulle det inte sluta! Richard sitter i fängelse!
Isabelle är på flykt, alla letar efter henne!
Du sa att hon skulle klara sig!
Jag lovade att hon inte skulle hamna i fängelse.
Så här ville jag inte ha det!
Det handlar inte om dig utan om vad som måste hända!
Jag är inte här för att springa ärenden åt dig.
Jag är här för rörelsens skull, och nu måste du vara stark.
Det du ska göra härnäst, blir inte lätt för dig.
- Vad pratar du om? - Shawns arbete hotar hela rörelsen.
Collier vet det men vill inte smutsa ner händerna.
Han behöver inte det. Det är det han har såna som dig till.
Såna som mig?
- Vad vill du att jag ska göra? - Shawn Farrell måste stoppas.
Lugn, du är säker här.
- Var är jag? - I mitt hem.
Jag sövde dig och förde hit dig.
- Var är min far? - Han har fått hämmaren.
Han får sitta i fängelse ett bra tag.
Han har inte gjort nåt fel. Han ville bara hjäpa mig.
Det ordnar sig, Isabelle.
Vi kan få ut honom. Jag känner folk som kan ordna det.
En sak bara...
Du...
...måste få tillbaka dina förmågor.
Sen ska du föra Jordan Collier till mig.