31 DECEMBER - NATTENS 14: - E DYGN
Ser du nåt?
- Verkar det säkert? - Det är säkert.
Okej.
Du känner det också, eller hur?
Det är halt. Gå försiktigt.
Hördu, Navarro.
- Vad gör du? - Det är här.
- Va? Vänta. Vart ska du? - Det är hitåt.
Navarro! Vad i...
Men vad fan.
Vart ska du? Navarro? Helvete.
- Navarro. - Det är hitåt.
- Det är här. - Herregud. Fy satan.
Nej...
- Vi vänder. - Nej, nej, nej...
Det är här, det vet jag.
- Det är en återvändsgränd. Kom nu. - Hör du inte?
Vadå?
Hon ropar.
- Ånej. Vi vänder tillbaka, nu. - Nej, jag lovar att det är här.
Vi vandrar inte runt tills du...
Gud! Gick det bra?
- Har du brutit nåt? - Helvete.
- Jag... tror inte det. - Okej. Stanna där.
Fan också. Helvete.
- Jag ska försöka skaffa hjälp. - Förlåt. Du hade rätt.
- Jag borde ha vänt. - Håll käften. Gör bara inget dumt...
- Satan! Gick det bra? - Fan, vad ont det gjorde.
- Jadå. - Fan.
- Fy fan... Helvete. - Fan, fan, fan.
Vi är fast.
Clark!
Titta där.
- Var fan är han nånstans? - Vad är det här för ställe?
Tomt!
Tomt.
Var fan är han?
Navarro.
- Det måste finnas nån annan väg ut. - Navarro.
Stjärnformade sår.
Var fan är han?
Danvers.
Den jäveln.
TSALALS FORSKNINGSSTATION
Jävla helvete.
Håll käften, för fan!
Släpp ut mig! Fan! Navarro!
Navarro! Navarro!
Navarro!
Nej! Navarro! Hallå! Nej!
Han måste kunna prata! Nej.
Jävla snöstorm.
Ingen wifi-signal, ingen radiosignal. Vi kan knappast köra i ovädret.
Vi är fast här ute.
Hjälp till, då! Masa dig hit och hjälp till!
- Hjälp, vad du skräms. - Förlåt.
- Är Liz här? - Nej.
Hon bad mig att komma hem till nyår. Jag tänkte att vi kanske kunde...
Vad gör du här?
Bor du här? Då blir Kayla inte glad.
- Liz har åkt iväg. - Vart då? I snöstormen?
Ja, det var brådskande. Jobb, du vet.
Och du... städar?
Jag tänkte göra lite nytta.
- Är allt okej? - Visst.
- Vad fan har hänt? - Alltså...
Det här med Kayla är rätt jobbigt för mig.
Får jag be dig om en tjänst? Får jag skjutsa tillbaka dig dit?
Jag vill inte att hon och Darwin ska vara ensamma på nyårsafton.
- Snälla? - Okej.
- Har du bilen i garaget? - Nej, på framsidan.
Vakna. Vakna, ditt as!
Jag tänker inte prata med er.
Hallå. Hallå! Kolla på mig, ditt kräk.
Älskade du Annie på riktigt?
- Ja. - Okej.
- Det är här. Jag har hittat det... - Stäng av.
Stäng av, snälla! Stäng av! Jag orkar inte...
Få hit lurarna.
- Jag heter Annie Kowtok. - Vad gör du?
Nej.
Nej...
Snälla...
Snälla, snälla, snälla, sluta.
Den går på repeat, ditt svin.
- Ha så kul. - Nej, nej...
Kaffe?
Nej! Nej!
Vad är det som har hänt?
Jag ville inte låta Leah gå i snöstormen.
Ljug inte, för fan.
Jag måste göra en sak.
- Jag kan inte säga vad, men... - Är det åt Danvers?
Har hon tvingat dig att göra nåt? Jag svär...
Sluta! Sluta!
Det var jag.
Okej? Och nu ska jag lösa det. Men jag behöver din hjälp, Kayla.
Titta på mig.
Jag måste göra den här grejen och sen kommer jag hem till dig.
Men just nu, så... Jag måste...
Åk.
Snälla, var försiktig. Hör du det?
Idiot!
Löksnacks? Seriöst?
Jag är vrålhungrig. Vet du när jag åt senast?
Min mamma älskade apelsiner. Det var det bästa hon visste.
Hon brukade skala dem i en enda lång strimla.
Julia också.
Det är kört för Prior, eller hur?
Äh... Jag vet inte. Kanske det.
Det är sjukt hur mycket vi kan överleva.
Är han redo, tror du?
- Var du där? - Snälla.
Var du där, för fan?
- Inte från början. - Men du kom senare?
- Svara, för fan! - Det var mitt fel.
Hon hittade lite anteckningar. Det var bara kladd, egentligen.
Men hon började luska ut vad vi höll på med.
Vad höll ni på med, då?
Vi grävde efter dna från en mikroorganism i permafrosten...
- ...som hade potential att... - Rädda världen. Vi vet. Alla vet.
- Men det fungerar ju inte. - Jo, det gjorde det.
Det är det ingen förstår. Vi löste det. Det var möjligt.
Vad fan har det med Annie att göra?
Det var möjligt eftersom föroreningarna från gruvan-
bidrog till att tina permafrosten.
Det gjorde att vi kunde utvinna dna:t med mycket mindre skador-
och flera hundra eller tusen gånger snabbare.
Okej, så ni förfalskade utsläppsstatistiken för Silver Sky.
Nej.
Nej, vi tryckte på för att gruvan skulle släppa ut mer föroreningar.
Ju mer avfall som släpptes ut i vattnet och lagrades i marken-
desto bättre blev permafrosten för våra ändamål.
Jag vet, men det kunde ha förändrat världen. Det kan det fortfarande.
Var det värt att mörda Annie för?
Nej. Nej.
Vad råkade hon ut för, då?
Jag... Jag visste inte ens att hon var här.
Hon... Hon måste ha smitit in.
Antagligen letade hon bara efter nåt dokument-
som kunde bevisa att gruvan mutade oss, men hon uppdagade sanningen.
Hon förstörde vårt arbete.
Alla dessa år, all potential för att göra gott, alltihop utplånade hon.
Lund... Han kom på henne och... tappade kontrollen.
Annie! Annie!
Vad har du gjort?
Din idiot!
Nej! Nej!
Sen hjälpte de andra honom att avsluta det han påbörjat.
Men inte du?
Jag skulle aldrig göra henne illa.
Jag är hemskt ledsen.
Förlåt. Förlåt. Snälla, förlåt mig.
- Nej, sluta, sluta. Sluta! - Bort! Bort!
Sluta! Snälla. Snälla...
Du rörde henne alltså inte?
Jag älskade henne.
Men ni förstår inte. Vårt projekt kunde ha räddat så många liv.
De högg henne 32 gånger.
Det tog två år att bygga en ny robotarm-
och hitta en åder där nere.
Om vi kunde avsluta arbetet skulle hon inte ha dött förgäves.
De skar ut hennes tunga.
Va? Det var inte vi.
Det var inte vi. Vi bad gruvan om hjälp.
De behövde ju fortfarande mörka sina siffror.
De skickade hit en polis som flyttade kroppen.
Han måste ha skurit ut tungan som en varning eller nåt...
Säg igen att du älskade henne.
Det gjorde jag.
- Tänker du inte hindra mig? - Nej.
- Nej! Snälla! - Håll käften!
- Snälla! Snälla! - Käften!
- Snälla! - Käften, för fan.
Jag var precis på väg att göra det själv.
Var du på väg att döda Clark?
Nej. Wheeler.
Navarro!
Jag måste ta en paus.
- Du... - Aj, fan!
Fortfarande ingen täckning?
Nej, vi är fast här.
Hur är det?
- Det är en lång jävla natt. - Vi måste slutföra det här, Liz.
Jävla oväder.
Vad hände med dina vänner? Va?
- Det var Annie. Hon dödade dem. - Men herregud...
Vad menar du?
Jag fortsatte... Jag fortsatte se henne.
Jag hörde hennes röst, mer och mer.
Jag visste att hon skulle komma tillbaka.
Hon har vaknat.
Nej! Snälla, snälla! Nej! Nej!
Jag visste att hon skulle hämnas.
Hallå, Clark! Vad...?
Clark! Hallå!
Clark! Clark! Öppna!
Öppna!
Släpp in mig! Clark! Släpp in mig!
Öppna nu! Nej! Hjälp!
Nej, nej, nej! Nej! Snälla!
Jag stannade kvar och höll igen luckan.
I en timme...
...eller en vecka.
Vi hade honom rakt under fötterna hela tiden när vi letade.
Vad hände med männen ute på isen?
Annie dödade dem.
- Såg du dem dö? - Jag lämnade inte grottan.
- Jag vågade inte. - Men sen gick du upp, eller hur?
- Det var väl dig budet såg? - Ja, jag var hungrig.
Och sen hittade du Otis Heiss, eller hur?
För att få hjälp att komma undan henne.
Otis Heiss kom inte undan Annie.
Hon var inte ens född när han fick sina skador.
Hon har lurat i de där grottorna sen urminnes tider.
Innan hon föddes, och efter att vi alla är döda.
Tiden är en platt cirkel-
som vi alla är fast i.
Låt honom inte somna. Han kommer att berätta.
Vi har hela natten på oss.
Snälla...
Snälla, jag är så trött. Gör det, bara.
Eller låt mig göra det. Snälla.
Snälla...
Jag ser dig!
Mamma!
Navarro?
Navarro! Vad har du gjort?
Han är död!
Han är död, Danvers!
Helvete!
Du släppte iväg honom. Du såg honom.
Du visste att han skulle ta livet av sig och lät det hända.
- Var det du som bröt strömmen också? - Nej, det var inte jag.
Du är inte sann!
Det där djupfrysta aset var det enda vittnet vi hade!
För fan, Navarro!
Vi lär för fan frysa ihjäl här inne, precis som han.
Det måste finnas en reservgenerator. Jag går och letar.
Kom igen.
Fan också! Jävla skit.
Fan!
Hon har vaknat.
Ge er inte ut på vägarna om ni inte måste.
Ni lyssnar på KDRK, Ennis Radio. Gott nytt, stormigt år.
Fronten rör sig...
Kom in, för sjutton!
- Vad fan gör du här? - Navarro skickade mig.
Hon hälsar att du ska ta mig till Julia.
Jag har med mig nån som också ska dit, Rose.
Det kommer att bli en sån där natt, eller hur?
Jag visste det. Vi borde aldrig ha tagit det här fallet.
Hallå, vad håller du på med?
- Inget. - Navarro?
Det är nåt där ute som ropar på mig.
- Lägg av nu, för fan. - Det är nåt du måste veta.
Sluta!
Det finns mer än det här, Liz.
Det finns så mycket mer än bara det här.
Det kan vara... Det kan vara en tröst, liksom.
- Julia hade inte fel. - Julia gav upp!
Jag vet att hon var din syster, men Julia gav upp.
Han är inte...
Han är inte särskilt lik dig, men det är nåt i hans blick.
Va?
Holden.
- Tyst med dig. - Han finns där ute, Liz.
- Han sa att... - Håll käften, för fan!
Du får inte säga hans namn! Hör du det? Nu håller du tyst!
Du vet ingenting.
När han satt fast i den där bilen...
Var han rädd? Var han skadad? Skrek han "mamma"?
Du ska inte komma här och säga att "han sa".
Då ska jag...
Då skjuter jag din vidriga käft i slamsor!
Vill du gå ut där och dö?
Vill du följa efter dina spöken-
lägga dig i fosterställning och dö där ute, så varsågod.
Men du pratar inte om mitt barn! Då sliter jag dig i stycken!
Jag är inte barmhärtig. Förstår du?
Jag har ingen barmhärtighet kvar.
Elizabeth Danvers. Tala in ett meddelande.
Liz?
Det är jag igen.
Ring tillbaka, okej?
Försök att inte... dö där ute eller nåt sånt.
Snälla?
Fan också.
Navarro?
Navarro!
Navarro?
Lyssna...
Navarro!
Kom, Evangeline.
Siqiññaatchiaq.
Ditt namn är Siqiññaatchiaq.
Navarro!
Mamma!
Holden!
Mamma!
Kom igen. Stanna kvar, Liz. Kom igen.
Du måste andas. Kom igen nu, andas.
Stanna kvar, snälla. Liz!
Du. Kom igen nu, andas. Du måste andas.
Jag vet. Det är så jävla kallt.
Andas, du måste andas. In och ut.
Blås ut, som ett födelsedagsljus. Kom igen.
Ja, wow!
Så där, ja! Bra, igen. In och ut. Kom igen, Liz. Bra.
Igen, kan du göra så igen? Andas.
Kom igen nu, Liz. Jag vill inte behöva spöa på dig. Kom igen!
Fortsätt andas. Hej... Är du där?
Du, hallå...
Hej. Hej.
Vad var det han...
Va?
- Vad var det han sa? - Vem då?
Holden.
Han hälsar att han ser dig.
Han ser dig, Liz.
Det är okej.
Så där, ja. Nu kan du sluta.
Sluta.
Nu får du titta bort.
Nej, jag vill se.
Vill du se... hur jag har skurit upp din pappa-
för att tömma lungorna på luft så att han inte ska flyta?
Så.
Du måste sänka ner honom själv.
Avsluta det du har påbörjat.
Stänga dörren.
Nu tänker du säkert...
...att det värsta är över.
Men det är det inte.
Det som kommer efteråt...
...och blir kvar för alltid...
...det är det som är det jävligaste.
1 JANUARI - NATTENS 15: - E DYGN
Ovädret har dragit förbi. Vi kan åka nu.
Här. Det värmer.
Gott nytt år, Navarro.
Gott nytt år, Danvers.
Det där du sa förut att du ville göra...
Du vet, bara... ge dig av. Försvinna.
Om... Om du gör det, om du...
Om du väljer att göra det...
...så försök komma tillbaka, okej?
Minns du vad Clark sa om att hålla igen luckan?
Där nere i mörkret...
Så har jag känt hur länge som helst.
Som om jag håller igen luckan...
...livrädd för den som försöker slita upp den.
Jag har haft helt fel.
Vad sa du?
- Att jag har haft fel? - Nej, om att hålla igen luckan.
- Vad håller du på med? - Hämta UV-lampan där borta.
Kom igen.
Vad letar vi efter?
Ingen aning. Han sa att han höll igen luckan.
Danvers.
Vi har inte ställt rätt fråga.
Frågan är inte vem som dödade Annie K...
...utan vem som vet vem som dödade henne.
Kommer! Fasen, lite väl tidigt, va?
Beatrice Malee... och Blair Hartman.
Vi behöver ställa lite frågor om viss teknisk bevisning-
som rör de sju döda männen vid Tsalals forskningsstation.
Vilka är det som frågar?
Jag heter Elizabeth Danvers. Jag är polischef. Det här är min partner.
Jag heter Evangeline Siqiññaatchiaq Navarro.
Min aaqas namn var Siqiññaatchiaq.
Vet du vad det betyder?
Det betyder "solens återkomst efter det långa mörkret".
- Okej, så männen på Tsalal... - De jävlarna mördade Annie K.
Har ni vetat om det? Hela tiden?
Vetat om det? I sex år trodde vi att det var gruvan. Staden.
För att tysta henne. Tysta alla.
Men sen...
...förstod vi.
Skit också.
Varför anmälde ni inte?
Till er? Polisen?
Det skulle inte förändra ett dugg.
Det är alltid samma historia som slutar på samma sätt.
Ingenting händer.
Så vi hittade på en annan historia, som slutade på ett annat sätt.
Och vad händer i den?
- Ner! - Snälla! Nej, nej!
Och i er historia... så dödade ni männen?
Nej, det gjorde de själva.
När de grävde i hennes hem i isen, när de dödade hennes dotter där nere.
De väckte henne.
Ut med er!
Nu!
Vad vill ni ha?
Av med kläderna!
Av med kläderna, för fan!
Vänta! Nej, snälla!
Ner!
Om hon ville ha dem, skulle hon ta dem.
- Framåt! Framåt! - Snälla, skjut inte.
Om inte, så hade de ju kläderna där.
De skulle vara genomfrusna, men de skulle överleva.
Men det gjorde de inte.
Så hon ville väl ta dem.
Hon slukade väl deras drömmar inifrån och ut-
och spottade ut de frusna benen.
Men...
...det är ju bara en historia.
Jaha, Siqiññaatchiaq...
...vad säger du?
Historier är bara historier.
Vi kom bara förbi för att meddela att obduktionerna är klara.
Dödsorsaken var en flaklavin.
Förundersökningen läggs ner.
Vi tänkte att ni ville veta om det. De var ju ändå era arbetsgivare.
Gott nytt år, ms Hartman. - Ms Malee.
Hur var det med Annies tunga i er historia? Vem lämnade den på Tsalal?
Det finns inte med i vår historia.
- Var det inte ni som lämnade den? - Jag vet inte vad du pratar om.
Då så. Vi börjar med assistent Henry D. Priors försvinnande-
den 31 december förra året.
Det är en pågående utredning.
En lösdrivare från trakten, Otis Heiss-
hittades död i bagageutrymmet på Hank Priors bil.
Enligt den ballistiska analysen kom kulan från Hanks vapen.
Men ni checkade ju ut mr Heiss från Fyren samma dag som han dog.
Ja, det stämmer.
Mr Heiss hade information om var Raymond Clark befann sig.
På övervakningsbilderna från Fyren såg vi att Hank, assistent Prior-
bevakade min bil. Så...
...det är möjligt att han följde efter oss-
och tog kontakt med mr Heiss efter att vi skilts åt.
Förmodligen handlade det om en uppgörelse som gått snett.
Mr Heiss blev skjuten, och Hank, assistent Prior-
försökte göra sig av med kroppen och råkade ut för en olycka i snöstormen.
Vi hittar honom till sommaren. Det gör vi alltid.
Såvida vi inte gör det.
Unge assistent Prior här var Hanks son.
Han var ute och letade efter oss den där kvällen i ovädret.
Men det har ni säkert läst i rapporten.
Är det inte märkligt att Clark dog på precis samma sätt som Tsalalmännen?
Jo, oerhört märkligt.
Men... en del frågor får inga svar.
Och trafikpolis Navarro? Vart har hon tagit vägen?
Vissa kommer till Alaska för att fly.
För att komma undan.
Navarro?
Kom hit, kompis. Vill du ha?
Vissa kommer hit på jakt efter nåt.
Ibland hittar de det.
Så, varsågod.
Jag heter Raymond Clark.
Jag arbetade på forskningsstationen Tsalal i Ennis i Alaska i 15 år.
Det här är sanningen.
Jag är djupt ångerfull för den roll jag har spelat i detta.
Utsläppsnivåerna i området är elva gånger högre-
än vad som för närvarande tillåts av Wienkonventionen och UNFCCC.
Föroreningarna som medvetet har släppts ut av Silver Sky-
har orsakat cancer, fosterdöd, missbildningar-
och oåterkalleliga genetiska skador på både människor och djur...
- Har ni sett Clark-videon? - Den har alla sett.
Har ni nån som helst aning om vem som läckte den videon?
Nej, ingen aning. Har det nån betydelse?
Hur tänker ni hantera de politiska oroligheterna i Ennis?
Alltså... Politiska oroligheter är inte mitt jobb.
Staden fanns här långt före gruvan och långt före vår polisstyrka.
Långt innan Alaska ens fick namnet Alaska.
Jag tänker bara komma hit och göra mitt jobb varje dag, som vanligt.
Vad mer kan man göra?
Var det nåt mer?
Har ni ingen teori alls om vad som hände med Navarro?
Jag kan väl säga så här...
Jag tror inte att ni kommer att hitta Evangeline Navarro ute på isen.
Så de som säger sig ha sett henne... Kan de tala sanning?
Det här är Ennis.
Ingen försvinner härifrån på riktigt.