EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Hej. Jag är Zelda. Välkomna till Spökenas stad.
I programmet letar vi i spökklubben
efter spöken i staden och låter dem berätta sin historia.
Idag har vi Thomas med oss.
Här. Du behöver inte prata i hårborsten.
Jag gillar att prata i den.
Prova själv.
Jag heter Thomas. Jag använder hen som mitt pronomen.
Jag är specialist på hemsökta föremål.
Jag älskar skateboarding.
Idag presenterar vi Sam från Kalifornien.
Vi träffades i skateparken.
Hon är som vi och umgås med spöken.
Nåt kanske hände som fick spöket att dyka upp.
Jag låter… Sam berätta historien.
Jag heter Sam.
Jag är åtta år.
Jag bor i Venice, Kalifornien.
Jag har mycket släkt, men de bor inte här längre.
Jag bor hos mormor i närheten.
Jag fick min första skateboard från butiken där jag jobbar.
Hur lärde du dig skejta?
Min pappa höll i mig,
han höll i mina händer och vi åkte nerför.
De små backarna på ramperna som vi kallar "bäbisbowling."
Dina favorittricks?
Mina favorittricks är shove-it, disaster…
Ibland gör jag ett-åtti från avsatser och Frontside Axle stall.
-Så skateboarding är din favoritgrej? -Jag älskar det.
SKATEBOARDBUTIK
SAMS SKATEBOARDBUTIK
Att jobba i en skateboard- surfingbutik är kul.
Alla har…
SKATEBOARDFÖRSÄLJARE
…alla har så mycket energi
på grund av det de gör,
den hobbyn.
Det är fysiskt, utomhus,
så de har en viss personlighet.
De flesta är positiva.
Alla skateboardar man såg på gatan
från 90-tal till 2000-tal,
det har ändrat till sparkcyklar, elsparkcyklar och sånt.
Jag har känt Sams familj ett tag. Hennes kusin är en god vän.
Konstigt nog brukade vi alla jobba här på 90-talet.
Och Sam är bra. Hon kör sitt eget race.
Hon har sin egen stil. Jag har inte sett henne så ofta nu.
Jag vill uppmuntra henne, för hon är bra på skateboardåkning.
Det är inte bara det.
Jag vill se henne ha kul med andra.
Jag vet inte om hon blir retad.
Hon säger att hon har träffat ett spöke.
Jag vet inte vad jag tycker om det.
Jag tänkte att ni kunde prata med Sam om spökgrejer.
När såg du spöket sist?
Igår? Jag ser honom bara tidigt på morgnarna.
Gör han nåt spöklikt?
Han är bra på att åka skateboard och han hittar på nya trick.
Han kan sväva.
Vi kallar det "molnstil".
Häromdagen visade han mig det här…
Vilka är de?
Skateboardskolan. De är många.
Det där är Colton.
Jag kanske visar dig senare.
Det känns konstigt att åka framför alla.
Jag heter Colton.
Jag är inflyttad i Venice.
"DEN ANDRA KILLEN"
Du skejtar väl ofta?
Bokstavligen varje dag.
Du måste gilla det.
Jag antar det.
Det är väldigt viktigt.
Åk, Colton!
-Grymt! -Där satt den!
Ja.
Men jag gillar mest att fotografera.
-Vad är det för kamera? -Det är en Phantom Cam Z.
Ni då?
Är ni skateboarddetektiver?
Vi kommer från Spökklubben.
Vi letar efter spöken.
Seriöst?
-Möt mig vid bänkarna. -Okej. När?
Nu.
-Titta på de här. -Är det en Furr-ble?
Följ högarna. Då hittar du vad du letar efter.
Jag fick några ledtrådar.
Var fick du dem ifrån?
Min hemliga informant. Känner du igen det?
Ja. Jag trodde att jag var den enda som visste.
Visste vadå?
Varelsens grotta.
Jag ska visa dig.
Om man tittar här, är det bara gamla saker.
Men om man är här nere kan man se varelsen.
Vilken jackpott!
Kolla alla gamla grejer.
Den är minst 20 år gammal.
Viktelefon. Den går att vika fortfarande.
Det här är definitivt spökgrejer.
De älskar att lämna saker så att man vet att de finns.
Det är alltid viktigt.
Som varelsens mellanmålslåda?
-Vad är det? -Titta här.
Ibland lämnar min spökvän viktiga saker här.
Oj!
Det är ett videoband.
Det är fullt av YouTube-videor.
-Det står ditt namn på. -Coolt.
Jag vet nån som kan hjälpa oss.
Ett videoband,
även känt som ett VHS-band.
Vad coolt.
Vi hade kvällar då vi bara tittade på band efter band
för att lära oss många olika trick.
Den äter upp bandet.
Det var roligt
att sitta framför tv:n och spela videon om och om igen.
Hur gjorde de så?
Det var jättehäftigt!
Jisses. Det var så coolt.
Är det sant?
Min favoritdinosaurie är stegosaurus.
Jag kan rita honom hela dagen.
Det där är min spökvän.
Jag var ett stort fan.
Mina föräldrar köpte mig en skateboard.
Den blev stulen utanför munkbageriet.
Jag gillar munkar fortfarande.
Munkar.
Jag har en idé.
Jag köpte många munkar. Hoppas han är hungrig.
Var är varelsen ni pratar om?
Det är skräp.
Du måste ner, så här.
Det är ju häftigt.
Vad händer nu?
Hej! Vi har munkar!
Va?
Colton?
Nej.
Jag hörde er säga "munkar".
Får jag en?
Du har inte min favorit, så jag tar den med glasyr.
Jag gillar att komma hit tidigt.
Ljuset är perfekt då.
De här coola grejen förvandlades till varelsen.
Saker har lagts till och den växer, så jag kommer tillbaka och fotar.
Det var så jag träffade Bagel. Han är bra på fotografering.
Vem är Bagel?
Han står där.
Vänta lite.
Hej, Bagel. Här är mina vänner. Vill du träffa dem?
Jag heter Bagel. Jag är från Venice.
Vad är intervjun för?
För vår klubb.
Vi pratar med alla spöken vi träffar.
Det är fantastiskt. Bra.
Hur var det att växa upp här?
Skateboarding var en stor del
av min och mina vänners identitet
i Venice, skateboardåkning och surfing.
Venice var som ett Mecka.
Det var kaotiskt.
Det var extremt flyktigt och roligt.
De som jag växte upp med var artister,
fotografer, eller konstnärer,
eller alltihop på en gång.
Eller så skrev de poesi och spelade musik.
Vi var alla såna på grund av vår frihet.
Det spelar en stor roll.
Om man begränsar nån, får man inte se det bästa.
Absolut.
-Finns det fortfarande artister i Venice? -Ja. Alltid.
Hela samhället är baserat på konst
och barnen,
den nya generationen följer i våra fotspår,
och fortsätter med traditionen.
Är det nåt mer du vill berätta?
Försök inte förändra det som gör staden vacker.
Min vän går upp klockan tre,
kör till skateparken och städar.
Han lovade att göra det när parken byggdes och har hållit löftet.
Han har gjort det till ett tryggt ställe att åka på.
Jaså? För oss?
Vad snällt.
Han är cool.
Hallå.
Kom!
Vad händer?
Det är bara min vän.
Jag heter D. Jag är proffsåkare.
Hur började du åka?
Jag såg folk som åkte en dag
och jag såg ivern och deras skratt.
Jag tänkte "wow"!
Varför kom du till Venice?
Många videor var baserade i Venice.
Det var den coola platsen
där några av världens proffs fanns.
De lade ramper mot väggen
och de hade en "Graffiti Pit".
De hade runda bord som bara några klarade att hoppa på.
Som en testplats.
Det fanns inte skateparker.
Man hade tur om man fick vara i en skatepark.
Vi åkte på trottoarer, i gränder och på parkeringsplatser.
Vi byggde egna ramper
och åkte på gatorna tills vi hittade bra ställen.
Jag växte upp när man fick göra vad som helst,
bara ha skoj, bygga,
och hitta ställen själv.
Och nu finns det en ny skatepark i varje hörn.
Den är jättefin.
Det är bra för den nya generationen.
Det finns många proffs som jag idoliserade
som bara hänger där nu.
Barnen borde läsa på
och inse att de står bredvid fantastiska legender.
Om man ser nån städa
är han nog ett proffs som älskade stället,
vårdar det ömt och man kan lära sig mycket av det,
de borde säga tack till dem,
för att de skapade stället.
Fler frågor?
Bara en.
Vem har gjort grottan?
Jag och Bagel var i parken och hittade grejerna
och skräp, så vi gjorde varelsgrottan.
Sam hade slutat åka och jag trodde
att hon saknade vänner.
Jag började åka med henne på morgnarna.
Sen tänkte vi att vi skulle bygga en skulptur av allt skräp,
så skulle barnen hitta den och lära känna varandra.
Det är så många i skateparken att det kändes som att vara på zoo.
Det kändes konstigt att åka inför så många främlingar.
Men att åka med min spökvän var kul,
och nu åker jag med Bagel eller Colton också.
Heja, Sam!
Ja, Sam!
-Ja. -Det var grymt!
Ja, kompis.
Det var trevligt.
Barnen delar med varandra.
Sam kommer ut ur sitt skal, åker och har kul.
Jag tog en bild på henne. Titta. Hon var en meter upp i luften.
Vi gör ett zine om våra favoritsaker. Colton fotar och jag är redaktör.
Så det är "sin", inte "syn".
Det är "sin".
Som i "magasin".
Jag fattar.
Det är en fotokopieringsmaskin från 1900-talet.
Den funkar fortfarande.
Man kan göra ett zine ensam, men det är roligare med vänner.
D gjorde omslaget.
MÖRDARDINOSAURIE SPÖKKLUBBUTGÅVA
JP pratade med folk
och de ska ha zinet i butikerna.
Man ska uppskatta det.
Njuta av det.
Ta inget för givet.
Gå bara dit och åk.
Åk runt i hela området.
Du åker på historia.
Undertexter: Ulrika Lindfors-Davis