EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Se mig i ögonen!
Säg mig, ja eller nej,
tänker du kämpa mot honom i WrestleMania III
för världsmästartiteln? Ja eller nej?
Ja!
På 1980-talet
hamnade professionell wrestling i rampljuset.
Och en ny sorts superstjärnor föddes.
De var rappa i truten och stökiga.
Sådan är jag.
Dessa akrobatiska adonisar fångade miljontals hjärtan med personlighet,
prestation och pytonormar.
Världsmästaren i tungvikt!
De var världens första livs levande...
Actionfigurer.
Det kom inte som nån överraskning när de gick från WrestleMania...
Låt kampen börja!
...till försäljning.
Då fanns det inget coolare än professionell wrestling.
Det här är berättelsen om flera leksaksserier...
Det här är ett ständigt populärt märke.
...som överlevt lika många tvära kast...
Killen med licenserna gick bakom ryggen på oss. Så gör man inte affärer.
...som wrestlingreklamen som de inspirerats av.
Ja, jag mutade min motståndare.
Årtionden av triumf...
Vi sålde för 58 miljoner dollar första året.
...och bakslag.
Relationen surnade av det.
Det skedde ett övertagande.
Efter att i över 30 år ha försett wrestlingfansen med dockor
både goda och onda...
är det här leksakerna vi minns.
En dokumentärserie Om leksakerna vi känner igen
Plastskapelser som varar i generationer
Och vi kan inte få nog av dem
Små figurer Som stora drömmar gav
Vi går tillbaka i tiden Och ser hur de blev av
-Det är leksaker vi minns -Leksaker vi minns
Leksaker vi minns är här
I Egypten för tusentals år sedan,
inklämt mellan byggandet av pyramider och rymdskepp
till deras utomjordiska överherrar,
så brottades man.
Människan skulle fortsätta rulla runt i bar överkropp
för att underhålla folk i årtusenden.
-Men på den tiden... -Det var skittråkigt.
På den tiden fanns varken Body Slam eller The People's Elbow.
De rullade bara runt på mattan i fyra timmar.
De får blåmärken!
När man införde tidsbegränsningar på 1920-talet så innebar det...
Man har infört nåt nytt inom wrestling som gör att det går fortare.
Oavsett om det gällde lucha libre i Mexiko,
puroresu i Japan
eller Gorgeous George som underhöll
på amerikanska varietéteatrar,
så fanns det nåt teatraliskt med wrestling.
Wrestling är som en manlig burlesk.
Det är en uppvisning i manlighet.
I början begränsades uppvisningarna av en komplicerad områdesindelning.
I varje område
byggde man sina historier och sina stjärnor.
Hulk Hogan var från början en stjärna i AWA i Minneapolis,
-men så fanns även... -Jim Crockett Promotions.
-Och... -Calgary Promotion of Canada.
-Och... -Cowboy Bill Watts styrde i mellansödern.
-Vill du ha fler? -Nej.
-Det räcker. -Ja.
Pappa beskrev områdessystemet som
styrt av de gamla traditionella reglerna.
Man inkräktar inte på områden.
Man stjäl inte.
Tills en man gjorde det, en McMahon.
Sedan kom Vince McMahon.
Vince McMahon, Sr.
var promotor i den nordöstra regionen med WWWF eller...
World Wide Wrestling Federation.
Men det var hans son, Vince McMahon, Jr,.
som skulle bli professionell wrestlings riktiga gudfader
genom att förutspå vad kabelteve kunde göra för sporten.
Han såg att sporten var på väg in i hemmen.
"Jag kan erbjuda er mer."
Han gick till tevestationerna. "Min show är bättre."
När han tog över företaget 1982, slopade han ett W
och ett av de största förbuden i områdessystemet.
Man stjäl inte.
De stal talanger från alla stora namn.
"Jag vill ha dig och dig och dig."
Han tog stjärnorna från alla områden.
Som AWA och Hulk Hogan.
Hulkster, jag måste erkänna att jag tror oddsen är emot dig.
Men Vince stal inte bara brottare från andra områden...
Vince McMahon satte sin egen prägel
och gjorde det mer till underhållning.
De hade mer handling och djärvare karaktärer.
Och Vince tog inte kända musiker och skådespelare för att locka nytt folk.
Cyndi Lauper, Captain Lou Albano, Mr. T.
Jag har spöat folk över hela världen i hela mitt liv.
Och många år senare, denna Mr. T.
Vince förändrade inte bara sporten, utan även publiken.
WWF ville verkligen locka en yngre publik.
Och ni vet vad de gillar.
De vill sälja leksaker till dem.
På tal om det. 1984 hade WWF blivit ett välkänt varumärke
tillsammans med namn som Hulk Hogan, Junkyard Dog,
"Rowdy" Roddy Piper och...
Jewish Lightning.
Det... Det var ingen wrestler,
utan smeknamnet på en vänlig leksaksförsäljare
från Philadelphia som hette Robby Kanoff.
Jag började i december 1978
som nationell säljchef på Lewis Galoob Toys.
Jag var den yngsta säljchefen
inom leksaksindustrin på den tiden, 23 år gammal.
Robby var en stigande stjärna, precis som sin arbetsgivare,
leksaksföretaget Galoob.
Galoob var ett litet familjeföretag.
Det var David, brodern Robert.
De importerade billiga leksaker.
De sålda samma saker som tio andra importörer.
Sånt som Jolly Chimp.
Minns ni apan som klappade med utstående ögon?
Hur glömmer man den?
Galoob var inte ensamma om den.
Fem eller sex andra företag sålde den.
Galoob var redo att sluta apa sig.
Men de behövde hitta ett sätt att slå de andra.
Nyckeln var att få en licens eller två.
Licenser underlättade arbetet.
Smurfarna, A-Team, Mr. T.
Men A-Team räckte inte till.
Sedan blev Saul Jodel från Ideal Toy marknadschef.
Min roll på Galoob var att bygga upp företaget
och att utveckla ett märke
som vi kunde ta med till banken varje år.
Men vi gav oss inte efter sånt som Star Wars
eftersom det inte var inom räckhåll för oss.
Då fanns det inte så många alternativ.
Saul behövde komma på nåt snabbt.
Jag fick ett samtal från Robby
och han berättade om WWF.
Jag hade varit ett fan sedan 12 års ålder.
Jag gick på inspelningarna i Philadelphia
på Philadelphia Arena, 46th och Market.
Jag sa: "Titta på studiopubliken. De är barn."
De tyckte att brottarna var superhjältar.
Det funkar.
Jag tänkte att han hade rätt.
Jag gick in till David Galoob
och sa: "Vi borde gå till WWF."
David sa: "Jag känner inte Vince."
Han kände sig inte bekväm med det.
Då gjorde Saul det som alla i hans sits hade gjort.
Jag ringde Vince och låtsades vara David Galoob.
Vince sa:
"Vi för redan samtal med ett annat företag."
Det företaget var Remco Toys.
Ett otroligt företag, men mindre än oss.
Med en lång historia inom leksaksbranschen
var Rambo inte bara kända för Star Treks mest älskade leksak...
Med lampan på toppen?
Nej, inte den. Den här.
Remco hade andra sätt att tillverka leksaker och frodas.
Remco red på vågen av popularitet.
De lyckades bra med några leksaksserier.
"Red på vågen av popularitet" är ett sätt att uttrycka det på.
De hade en kopia av varje populär leksak.
Men den här gången ville Saul slå ut Remco
när han, jag menar David Galoob, pratade på telefon med Vince.
Jag sa: "Om ni vill göra affärer med oss,
så skickar jag min högra hand.
Han heter Saul Jodel. Han kommer imorgon."
Saul Jodel skickade alltså Saul Jodel och Robby Kanoff till New York.
Nästa morgon...
Vi träffade Vince McMahon i vårt showroom i New York.
Men hur gick det med Remco?
Vince berättade för oss att Remco hade erbjudit 10 000 dollar.
Så jag erbjöd Vince...
tjugofemtusen dollar.
Vad säger du om det?
Han sa: "Det låter bra,
men hur vet jag att ni är ett bättre företag?"
Det borde ju vara uppenbart, men...
Jag sa: "Du kan väl ringa licenschefen på Universal?"
Vi hade precis gjort A-Team.
"Fråga vem ni skulle göra bäst affär med,
Galoob eller Remco?"
Därmed var det i princip klart för Saul och Galoob.
Vi skakade hand med Vince McMahon.
Men Saul tänkte inte chansa.
Sedan ringde jag licenschefen på Universal.
Jag sa: "Kan du säga bra saker om oss?"
Han sa: "Visst, jag fixar det."
Därmed var affären i hamn.
-Kanske? -Det jag inte visste
var att Universal skulle köpa LJN Toys.
LJN? Ett annat leksaksföretag?
Mannen från Universal Studios
ringde och berättade för dem att vi ville köpa WWF.
Nästa gång Vince McMahons telefon ringde
så var det LJN:s ordförande, Jack Friedman.
Jack var intuitiv.
Han såg populariteten
som wrestling hade och visste att det skulle bli en succé.
Han gav dem ett erbjudande på...
tvåhundratusen dollar.
Åtta gånger mer än Galoob erbjöd.
Jag kan köpa er.
Ja.
Jag skulle ha gjort samma sak.
Ja. Du gjorde samma sak. Fråga Remco.
Det är sant.
Men Vince hade inte kastat ut Galoob ur ringen än.
Vince ändrade sig inte, han fick ett bättre erbjudande,
och sa: "Matcha det så får ni det."
Det gjorde att jag respekterade Vince ännu mer.
Och jag ville göra den affären.
Men inte om den riktiga David Galoob fick bestämma.
Han kände sig inte bekväm.
Han sa: "Vi vet inte om wrestling kommer att sälja."
Galoob kom med ett strategiskt motbud
med det som Vince McMahon aldrig skulle få från LJN.
Sjuttiofemtusen dollar och kanske en middag med mig.
Frestande, men Vince tog inte betet.
Det blev tyvärr ett bord för en för Saul Jodel,
och hjärtesorg för wrestlingfantasten Robby Kanoff.
Jag blev besviken. Ingen kunde sälja det som jag.
Det är inga tvivel om det,
eftersom jag hade kunskapen. Men...
sånt händer.
LJN fick det att hända.
Det är inget sammanträffande.
De var professionella leksakstillverkare. Kolla på allt det här.
E.T. -leksakssamling från LJN.
Vi hade stora rättigheter. Vi hade...
Knight Rider.
Michael Jackson.
-Indiana Jones. -Filmen Dune.
Sedan var det dags för wrestling.
År 1984 var LJN Toys redo att ta hem all action
genom att producera en leksaksserie med wrestlingstjärnor.
Allt det roliga.
Men att göra figurerna redo för marknaden var inte lika kul.
Det var hög...
hög press.
Jag minns att jag, en vuxen man, grät över vissa produkter.
Hur kan man börja gråta när man jobbar med den här underbara leksaken?
De behövde bara uppfylla vissa krav.
Det viktiga var
att figurerna såg ut som wrestlingfiguren.
När man gör en actionfigur
för försäljning, så gör man...
Man gör dem så här stora för att få till fina detaljer.
Sedan gör man dem mindre med hjälp av en pantograf.
Halva storleken. Men man behåller de fina detaljerna.
Krav ett, klart. Krav två...
Den skulle vara böjbar.
De skulle vara böjliga.
Det var en tråd inuti så man kunde göra poser.
Det låter bra. Det verkade som om ingenting kunde stoppa LJN.
Slutresultatet blev...
En skulptör gjorde två förstoringar.
Två förstoringar.
För att sedan kunna krympa ner den. Eller hur?
Vi gav dem till säljarna.
Det var stora figurer på 20 cm.
Säljaren tog med dem till köparen.
Toys "R" Us och såna ställen.
Vad sägs om att krympa ner dem?
Vi hann inte.
-De älskade dem. -Så bra.
Vad var det de gillade?
De är enorma. Åh, nej!
De ska inte vara så stora, vi glömde säga det.
Då fick vi komma på hur vi skulle tillverka dem 20 cm höga.
Fan. Hur ska vi göra det här?
Dessa stora figurer fick väldigt fina detaljer,
men kunde de förbli...
Böjbara och flexibla.
Det gick åt skogen. Man har inte råd att göra nåt så stort
och samtidigt ha i en ståltråd.
Vad ska vi göra?
Leksaksdesignerna behövde ta fram det tunga artilleriet.
Poserna blev sedan nåt som...
Våra konkurrenter hade inga poser.
Eftersom wrestlingleksaker inte fanns än,
var det actionfigurer som Star Wars och G.I. Joe man skulle slå.
G.I. Joe gjorde inga poser
på grund av att de var stela och hårda.
Vi hade de här stora grabbarna. Kolla här...
Det var nåt helt nytt. Och vi gjorde det av misstag.
Utöver deras talang för oavsiktlig storhet,
hade LJN ännu en muskel de kunde spänna:
wrestlarnas stjärnstatus.
Och det tog de med sig till 1985 års leksaksmässa.
Vi ordnade en riktig wrestlingring på leksaksmässan.
Jake "The Snake" och Hulk Hogan.
De var rappa i truten och stökiga.
Glöm leksaksköparna.
Lobbyn var fylld med barn
som ville skaka hand med sina hjältar.
Både barn och affärer ville känna på de gummiaktiga leksakerna
och LJN var perfekt rustade
för att dominera världen av wrestlingleksaker.
Förutom att...
Battle Royal-setet innehåller
sex figurer, domare och en wrestlingring.
Va? Vilket leksaksföretag gjorde det där?
-Från Remco. -Tja...
Ni blev ju varnade.
De gjorde kopior på nästan alla populära leksaker i mitten av 80-talet.
Saul och Galoob bjöd över dem,
de som sedan blev lurade av LJN,
och Remco valde att gå vidare med en mindre wrestlingliga, AWA,
och släppte All Star Wrestlers.
De var kopior på en av deras andra kopior.
Remco-figurerna såg ut lite som He-Man.
Stor överkropp, smal midja, muskler.
LJN måste ha varit oroliga
att All-Star Wrestlers skulle dra nytta av framgången med deras WWF-serie.
Det påverkade oss inte alls.
Remco-figurerna saknade helt personlighet
och AWA var inte lika populärt som WWF.
De var dömda att floppa.
Men när LJN:s superstjärnor kom in i wrestlingringen...
Det gick inte att bromsa.
Skaffa alla WWF Superstars-figurerna.
Från LJN.
LJN-figurerna sålde slut på en gång.
En stor del av deras framgång var att de var stora.
-Jag wrestlade med dem. -Wrestling Superstars, på riktigt.
Jag studsade dem, kastade dem.
-Smällde ihop dem. -Mycket sånt.
De kunde göra det de såg superstjärnorna göra på teve.
-Vi kör en match hos mig. -Jag tar med min, du har din.
Under de kommande tre åren satte LJN sin prägel på leksaksvärlden
och levererade succé på succé med Wrestling Superstars-serien.
Och succén med teveserien Hulk Hogan's Rock 'n Wrestling
gjorde att de kunde släppa sina första ledade figurer.
Det såg ljust ut för LJN.
Men 1987 kom LJN:s leksaksserie Entertech
och den sprutade ner Wrestling Superstars-serien
så att säga.
Utseendet, känslan, ljudet, så verklig.
Kanske för verklig.
LJN:s realistiska vattenpistoler hade dränkt företaget i hett vatten
med ett antal verkliga bankrån
som ledde till förluster för LJN.
År 1989 hade LJN:ns moderbolag, MCA Universal...
De sa: "Skit i det här", och stängde våra dörrar.
Det är över.
LJN såldes till tevespelsföretaget Acclaim 1990
och Jack Friedman startade sitt eget tevespelsföretag: THQ.
Wrestling Superstars gick i graven
hos ett kanadensiskt distributionsföretag.
Grand Toys. De gjorde många av sakerna vi hade planerat.
Wrestling Superstarts '89, även kända som Black Cards,
var de figurer som LJN aldrig hade släppt, och de gavs nu ut av Grand Toys.
Det gällde bara det året och bara i Kanada.
Den sista serien, Black Cards, släpptes bara i Kanada.
Det är en serie med de klassiska namnen inom wrestling.
Det må så vara.
Men om inga barn kunde köpa leksakerna,
hur skulle då WWF fortsätta dominera på hyllorna?
De kommer att ge de immateriella rättigheterna
till nån som de tror kan få liv i dem igen.
De visste att Hasbro,
efter succéerna med G.I. Joe och Transformers,
hade den kunskapen.
Med höga omdömen och hängivna fans, blev WWF ett naturligt steg för Hasbro.
År 1990 stormade de in i ringen med sin serie WWF-actionfigurer.
WWF-figurerna är så verklighetstrogna att det känns som om man är i ringen.
Hasbro respekterade arbetet LJN lagt ner och försökte bevara
-så många detaljer som... -Nej.
-Inte? -Jag säger nej.
Vi tog bort allt som LJN hade gjort.
Ingen ville göra såna hundleksaker.
-Vilka leksaker? -Hundleksaker.
Ingen rörlighet, stora gummisaker.
De var nåt man kastade åt hunden att tugga på.
De var okej på den tiden, men vi visste att vi kunde göra bättre.
Hasbros vision för WWF-serien genomsyrades av förfining.
Vi var bra på att skulptera och ett rykte om oss
att göra figurer man kunde böja till olika poser.
Och till skillnad från LJN, skulle de vara små,
Ungefär 11,5 cm höga.
Vi ville kunna sälja dem till ett lågt pris
och göra dem samlingsvänliga.
Hasbros wrestlare hade en smart funktion
som fick barn att fundera på sina...
WWF-figurer med riktig wrestlingaction.
DiBiase får in en fullträff.
Förinta honom!
Varje figur hade en mekanism som gjorde att de kunde brottas.
Mekanismerna var baserade på deras signature moves.
Ultimate Warrior hoppade på repen.
Om man tryckte ner så kunde han hoppa upp i luften.
-Hulk körde sin... -Body slam.
Han kunde även slå dem i huvudet, så där.
Buschwackers vinner!
De var roliga leksaker.
Hasbro fick känna på action i affärerna också.
Som bäst sålde vi för 100 miljoner dollar, helt fenomenalt.
Och för att göra fansen nöjda...
Utöver de här actionfigurerna
behövde vi nåt som drog in lite mer pengar för att få det att gå ihop.
År ett, år två, år tre, år fyra, wrestlingringen, bältet.
Microfigurer. Vi började även med rollspel.
Föräldrarnas roll var att övertalas
att köpa fler och fler dyra leksaker.
Det här är vår pratande Hulk Hogan.
Det var en av våra första försök med större figurer.
Den har en högtalare på ryggen,
där hans t-shirt är sönderriven, så vi kunde dölja dem bra.
Vi gjorde en inspelning med Hulk
-för att använda hans röst. -Det vill vi höra.
Känn Hulkamanias kraft.
Han lät som Hulk Hogan när vi tillverkade den här.
Känn Hulkamanias kraft.
Henry, kolla vad pojkarna håller på med.
En mindre teknologisk, förvånansvärt framgångsrik serie var mjuk.
Det är en kudde. Min son hade den i sängen.
Innan han la sig tog han ett huvudlås,
brottas med honom och dänga honom i marken.
Wrestling Buddies blev en total succé.
-Trettio miljoner dollar första året. -Problemet var...
-Från Tonka. -...stt de inte var Hasbros leksaker.
De kostade 3,99 dollar styck.
De här kostade 19,99 dollar styck.
Man måste sälja många fler såna för att komma upp i samma summa.
Drop kick!
Det borde ha gjort Wrestling Buddies till en svår konkurrent. Men 1991...
Hasbro köpte upp Tonka.
Wrestling Buddies blev en del av vår leksaksserie.
Det såg ut som om Hasbro och Vince McMahons monopol
på wrestlingfigurer och kuddar för 20 dollar...
Det var vad de var.
...gjorde att ingen ville utmana...
WWF:s kraft.
Vänta. Vem är det som kommer in i ringen?
I slutet av 80-talet fick Vince McMahon en utmanare och...
Det skedde en stor förändring och det var pengar.
Låt oss kika in i...
Ted Turners väldigt djupa fickor.
Ja, det gör vi.
År 1988 lanserade Ted Turner TNT, en systerkanal till TBS.
Han köpte även en wrestlingorganisation som hette...
Jim Crockett Promotions.
Han döpte om den till World Championship Wrestling.
-Även känt som... -WCW.
Ted Turner trodde han kunde slå Vince McMahon. Och varför inte?
Han är rik.
Dessa finansiella titaner
vände sig mot varandra för en strid och...
Turner ställde upp.
WCW Power Hour började visas på TBS 1989.
Mitt i allt blod, svett och tårar
fanns ett wrestlingfan som längtade tillbaka.
Det gick så bra för WWF
att jag ansåg att det fanns utrymme för WCW.
Även om vi fick resterna så skulle det vara värt det.
De hungriga Galoob-pojkarna
fick fick smaka revanschens sötma.
Ville vi vara med inom wrestlingen? Absolut.
Ville vi hämnas på Jack?
Självklart.
Vi var tvungna.
Efter att ha fått till en överenskommelse började Galoob göra wrestlingleksaker.
Men de var lite bundna.
Vi hade kort om tid
från tidpunkten då vi fick till affären tills sakerna skulle levereras.
Därför gjorde vi PVC-figurer som inte var rörliga.
-Galoob var underdogs. -Hundleksaker.
De gjordes i PVC, som de första WWF-figurerna från LJN.
Det var inte nån toppenprodukt, men vi fick ut nåt på marknaden.
För Galoob och för alla hundar
smakade revanschen sött, men mestadels plastigt.
-Men för leksaksfans... -Redo att fajtas?
Kliv in i ringen och möt Sting.
Det fanns en stor efterfrågan på Galoobs leksaker.
Det är en av de bästa Sting-figurer som nånsin gjorts.
Sting kommer undan.
Åh! Han tänker avsluta med en body slam.
De var kusligt lika Lex Luger, Sid och Steiner-bröderna.
Det var fina figurer.
Men det coolaste med dessa bältade skönheter?
Man kunde ha drömmatcher mot sina WWF-figurer.
Men dessa slagsmål fick hålla sig på lekplatsen...
Toys "R" Us, huvudkontoret för World Wrestling Federation produkter.
...för det visade sig att leksaksaffärerna trivdes ihop med WWF.
Här är en Ultimate Warrior-sovsäck.
Vem skulle inte vilja mysa med honom?
Det här gjorde att Galoobs WCW-leksaker hamnade i kylan.
De var svårare att hitta.
Jag såg dem aldrig på Toys "R" Us.
Galoob visste att om de ville bli inbjudna på pyjamaspartyt
var de tvungna att imponera på de coola barnen.
Ta mig härifrån!
Det drog ihop sig till en perfekt storm
för att skapa den bästa försäljare leksaksvärlden hade skådat.
Jewish Lightning.
Det var där Jewish Lightning började.
Robby älskade wrestling så mycket
att han såg sig som en wrestler.
Absolut. De kallade mig J.L. eller bara Lightning.
Jag hade specialsydda kostymer, svarta silkesskjortor, solglasögon.
Jag hade ett Mr. T-startkit runt halsen. Jag var med och uppfann bling.
Han slog sig på bröstet, han skar sig, han sminkade sig.
Kunderna älskade det.
-Robby såg ut så här. -Jag var känd för mina skallningar.
Jag skallade Rick Steiner.
Han såg sig om och sa: "Ingen har nånsin slagit mig så hårt."
Han skadade Rick Steiner ordentligt.
Du gjorde allt för en affär.
Jag hade en hård skalle.
Men bakom kulisserna på Galoob
hade skallningar blivit till knivar i ryggen.
Man genomförde en kupp för att avsätta David Galoob.
Mannen med företagsnamnet blev utsparkad,
tillsammans med WCW-licensen.
Men David Galoob var inte ensam.
Jag var på Davids sida och det var välkänt
så de kunde inte behålla mig.
David slutade i juli och jag i september.
Saul slutade i oktober eller november.
Sånt händer.
Ted Turners WCW saknade nu en leksaksserie
och det sved nog.
Det gick inte mycket bättre för Hasbro och deras WWF-serie.
-Försäljningen hade mjuknat. -Det var inte på nåt skönt sätt.
WWF:s popularitet gick i vågor.
Den drevs av vilka personligheter de hade.
Man kan inte alltid bevara fantastiska karaktärer,
som Hulk, André the Giant och Macho Man.
Programmet och tittarsiffrorna började dala.
Till slut var det inte värt pengarna att förnya licensen.
För första gången på tio år
saknade även Vince och WWF en leksaksserie.
De saknade även Hulk Hogan,
som beslutat sig för att hänga upp bandanan hos WCW.
Vad hände med den där regeln?
-Man stjäl inte. -Tydligen gör man det.
-Hulk Hogan är här! -Hulk Hogan är här!
Dit Hulkster går, går även leksakerna.
Galoob hade ju släppt WCW-licensen
och gissa vilka som snappade upp den?
Jewish Lightning.
Det kan ha verkat som om Galoob-killarna var ute ur matchen för gott
efter att ha fått sparken från sitt företag.
Men inte, då!
De slapp aktieägare och David, Saul och Robby startade ett nytt företag:
The Original San Francisco Toymakers.
Vi var vänner och vi visste hur vi skulle bli framgångsrika.
Till skillnad från deras Galoob-leksaker...
-Hundleksaker. -...blev de här bra.
Våra wrestlare var rörliga,
de kunde göra poser och de hade många funktioner.
Det surrades mycket om dessa nya leksaker.
De vibrerade.
Vi sålde nog inte så många.
-Men vibbarna var mestadels positiva. -Vi umgicks mycket med wrestlarna.
Och en leksakstillverkare...
Jewish Lightning.
...vad glad som en gris i lera.
Jag tänker inte säga vem av dem som sket i min säng.
Det var stor hög.
Det var hans invigning. De slog sönder hans rum den kvällen.
-Vem gör nåt sånt? -Jag ska ge er en ledtråd.
"Be dina böner, äta dina vitaminer..."
Känn Hulkamanias kraft.
Ja.
Det värsta med det hela
var att Robby var stolt över att vara med i broderskapet.
Jag hade velat vara en av dem sedan jag var barn.
Det var därför jag var bra på det.
-Under tiden på WWF... -Jag är Vince McMahon.
Vince McMahon och hans framgångsrika Monday Night RAW
saknade en leksaksserie och Hulk Hogan,
eftersom Ted Turner och WCW
hade frångått de gamla hemliga reglerna.
-Man stjäl inte. -Precis, de reglerna.
Han tog inte bara Hulk Hogan och "Macho Man" Randy Savage...
Han lockade inte bara bort Lex Luger,
han stal även Vinces kommentator,
den legendariska managern Bobby "The Brain" Heenan.
-Vill ni ha mer? -Nej.
-Det räcker. -Inte för Ted.
Vince McMahon fick kämpa mot en fiende
som var rikare än han och det förändrade allt.
Kanske inte allt, men helt klart måndagskvällarna.
...action som är rå?
Vince och WWF hade dominerat i åratal.
Måndagskvällar klockan 21:00.
-Det var live. -Det är större!
-Oredigerat. -Och bättre än nånsin!
Ocensurerat. Allt kan hända.
Men 1995 hände nåt.
WCW meddelar...
WCW Monday Nitro
på Turner Network Television varje måndag klockan 21:00.
-När? -Måndagar klockan 21:00.
-Men hur är det med... -Måndagar klockan 21:00!
Jösses.
Nitro blev genast en succé.
RAW betyder krig.
Därmed skedde ett slags återuppväckande
och en ny gyllene era för wrestlingen såg gryningen.
WWF mot WCW.
Miljardär mot miljardär.
Sändningstid mot sändningstid. Leksaksserie mot...
Åh. Vad händer här?
Hasbro-figurerna försvann helt.
WWF hade varit utan leksaker i ett år.
Vi behövde wrestling-figurer.
År 1996 behövde WWF:s senaste stjärnor
nya leksaker.
Gissa vem som kröp fram från under en sten?
Den här killen. Han hade lämnat LJN och leksaksindustrin
och nu undrade Murray om han borde...
Ge mig in i leksaksbranschen igen.
Vi skakade hand med Vince och så startades JAKKS Pacific.
-Som nu tillverkade... -De officiella WWF-actionfigurerna.
-Är du redo att krossa ben? -Självklart.
-Det visste jag. -Men...
De var rena rama skräpet.
Ta ut den där skiten ur min ring!
De var ledade överallt. De var som marionettdockor.
Jag vill vara en riktig leksak.
Det skulle man fixa till. Inte bara...
För att Stone Cold sa det.
Utan på grund av datorernas kraft på 1990-talet.
Figurernas historia,
om man ser tillbaka,
är att de utvecklas mot att bli verklighetstrogna.
Med hjälp av högteknologiska manicker, som den här 3D-scannern,
kan han skapa vilken karaktär som helst i miniatyrformat.
När JAKKS Pacific släppte nästa leksaksserie...
Då såg de ut som dem.
Det var inte som nån karikatyr. Det var de.
Teknologin var billig...
Skalning är väldigt kostnadseffektivt.
-...och korrekt. -Ända till magmusklerna.
Så fort nån tycker att de ser lite uppsvällda ut,
så ringer de in.
Osäkerheterna sträckte sig inte bara till uppsvällda wrestlare.
Med den ökande fientligheten mellan WWF och WCW,
de stal talanger från varandra,
sa spydiga saker om varandra i teve...
Jag kan bara säga att Ted är en jävel.
WWF fick, för första gången,
kämpa, de hade svårt att hitta fotfästet.
De behövde sticka ut.
-De behövde... -Eastern Championship Wrestling.
Även känt som...
-Kör! -ECW!
Det var de som hade bordsmatcher.
-Stolsmatcherna. -Herregud!
De hade taggtråd.
Totalt kaos.
Men ingen gjorde ECW-leksaker.
Men Monday Night Warriors
skulle komma att justera sin stil.
De blev utmanande, de blev verkliga och tuffa.
-Tack vare... -ECW!
-...hade WWF nu... -Attityd-eran.
-Och WCW hade... -Fortsätt klä er i svarta kläder.
En grinig Hulk Hogan.
Varje man, kvinna och barn på jorden
är äcklade av dig, Hulk Hogan.
-Ni fans kan stoppa upp den nånstans. -Men det gjorde de inte.
Fansen slukade det.
Sug!
Många ungar fick problem
när de sa "Sug" till sina lärare.
Under slutet av 90-talet vann alla, trots kriget,
JAKKS Pacific med WWF
och The Original San Francisco Toymakers.
Ja.
Och deras WCW-leksaker.
Men för dessa underdogs som slog igenom 1998,
-det var då... -Skit.
...träffade sängen.
-Det var en stor skithög. -Jag fick ett samtal
från den nya licensagenten.
"Vet du, Saully-Wally. Ni får inte WCW nästa år."
Jag sa: "Varför inte? Vi har gjort ett bra jobb."
Han sa: "Betalar ni fem miljoner dollar?"
Jag sa: "Du vet att vi inte har fem miljoner."
"Därför får ni ingen licens."
The Original San Francisco Toymakers blev slagna
av superhjältetillverkarna Toy Biz.
Vi ville expandera
och vi fick kännedom om licensen för WCW.
Vi lämnade ett bud
-och vi fick licensen. -Försök slå oss.
Toy Biz satte igång
och snart var det dessa WCW-leksaker barnen lekte med.
Det skadade oss.
David, Robby och Saul...
Jag förstod det. Vi kunde inte matcha Toy Biz garantier
och royaltyöverenskommelser.
De är mycket större än oss.
De försvann in i ett tomrum utan leksaker och Toymakers undrade om de nånsin...
Vänta lite.
-Är det blixtar? -Jewish Lightning.
Robby visste så klart att det fanns en annan
väldigt liten wrestlingorganisation i Philadelphia.
Eastern Championship Wrestling.
Även känt som...
ECW!
-Vänta. De var ju helt galna. --Ja.
-Ville ni göra leksaker för dem? -Ja.
Det var nog inte många som var intresserade.
Vi var officiella wrestlinggroupies,
och kunde inte vara utan en wrestlingserie.
Så 1999 fick vi...
Wrestlingfigurer och ring säljes separat!
Bli extrem!
Det var en bra serie.
Det fanns stolar, bord, kryckor, allt.
-Glöm inte... -Ett baseballträ med taggtråd
-med en figur. -De var grymma.
Jag tror vi sålde sex miljoner figurer första året.
Det var mycket.
Vid sekelskiftet
var wrestlingleksaker mer täckta än taggtråd på ett baseballträ.
Tre wrestlingligor och tre leksaksserier,
kunde det innebära att kriget var över?
Alla kunde njuta av sina favoritleksaker i lugn och ro.
-Verkligen inte. -Nej.
-Precis som i en wrestlingmatch...
Man undrade alltid vilka som skulle vinna.
Det fick vi veta 2001, en gång för alla.
Ikväll är det slut på måndagskriget,
och vinnaren är Vincent K. McMahon.
Det kan ha varit Vinces nyanserade förhandlingsteknik som gjorde det.
Man måste ta strypgrepp på konkurrenterna,
precis som jag gjorde med WCW.
Men Ted Turner hade tyngre bördor att bära på
när AOL köpte upp Time Warner år 2001.
WCW blödde redan pengar.
Året före, 2000,
hade WCW förlorat 60 miljoner dollar.
Så mycket förlorade de.
Ironiskt nog var det Teds brist på respekt för gamla regler...
Man stjäl inte.
Precis de var det som fällde honom.
Med de stora namn de stulit från WWF,
så slösade de bort enorma summor.
AOL-cheferna var inte nöjda med läget.
Inom loppet av två år
gick Teds Monday Night Nitro från det största wrestlingprogrammet
till Vince McMahon för futtiga...
Fyra miljoner dollar.
Det är galet.
Det måste ha gjort Vince och hans fans glada.
Jag äger WCW!
Jag äger WWF. Och ni ska visa mig respekt.
Vince hade en komplicerad relation med sina fans.
-Toy Biz och WCW-figurer... -Kontraktet löpte ut.
Då var det kört för Toy Biz.
Ni måste förstå vad det innebär att vara konkurrenter.
Bra poäng. Den där andra ligan, då?
-Eastern Championship Wrestling. -Ja, den.
ECW!
Ni vet ju vad halskramaren gjort härnäst.
-Krama livet ur konkurrenterna. -Exakt.
WWF kunde köra slut på ECW och sedan köpa upp dem.
Ni kommer alla att bli begravda.
Åh, nej. Du menar inte...
Vi släppte ifrån oss licensen.
Det var slutet för The Original San Francisco Toymakers.
Äntligen hade stormen skingrats.
Det var en fin tid.
Framtiden för wrestlingleksaker...
Allt hamnar hos Jack.
Utan att krossa några halsar,
hade Jack Friedman och JAKKS Pacific lyckats bli av med konkurrenterna.
Vince bytte namn till WWE,
och JAKKS Pacific tillverkade alla wrestlare som nånsin setts på teve.
-Bara för att de kunde. -Hatten av för JAKKS
som lyckades uppfylla fansens önskemål
när det inte fanns nåt annat på marknaden.
De gav oss det vi behövde.
Vad sägs om Bruiser Brody, japp,
och Gorilla Monsoon som wrestlare,
och senare som programledare.
Även tidigare komikern Andy Kaufman fick en figur.
-De tillverkade alla. -Du är väl inte Gobbledy Gooker?
Förutom Gobbledy Gooker.
Inte än. Hashtag: give us Gobbledy Gooker.
Vi hade korta serier.
Vi hade några personalutgåvor. Vi gjorde Ric Flair, en av 20.
Samlarna blev galna när de kom ut.
Idag säljs de nog för 5 000-6 000 dollar.
Den har strass, den har...
Det är urklippt på baksidan för att man ska se hur detaljerad den är.
Det är en av mina mest värdefulla figurer.
På tal om korta serier, ni kommer inte att tro det här...
I mitten av 2000-talet
stämde WWE JAKKS Pacific.
Över vad då? Inte det där med Gobbledy Gooker.
En anställd på WWE,
och folk som jobbade med... Ett företag som jobbade med JAKKS.
Vet ni vad? Det viktiga är...
Relationen försämrades ytterligare.
Precis som Marty Jannetty och Shawn Michaels
kastade Vince ut JAKKS genom fönstret och letade efter ett nytt företag.
Alla i figur-gemenskapen var oroliga
eftersom JAKKS gjorde ett så bra jobb med serien.
Vänta? Ser jag blixtar?
Nej.
Nej. Det kanske är tiaror.
-Vänta lite. -Det är en sport för män.
Inte nu längre, Ric Flair.
Mattel släppte ett härligt och populärt urval av killarna...
En av Mattels bästa idéer var att inkludera kvinnliga wrestlare.
Det var intressant.
Fans tror de inte har nåt att säga till om, men det har de.
Kvinnornas revolution inom WWE
fick dem att ta med fler kvinnliga wrestlare i sina serier.
De expanderade och blev nästan som en Barbie-serie...
med figurer. De har figurer som är 30 cm och 15 cm.
På tal om skalor...
En av de största fasorna för JAKKS-serien
är att de inte var i skala.
Mattel sa att allt skulle vara i skala.
Om en kille är några cm längre i verkliga livet
så blir figuren några cm längre.
Det var smart.
Det gav dem mycket trovärdighet hos fansen.
Utöver det så stal de bara min manual.
Pang.
Låt oss vara ärliga.
Det har funnits många manualer,
många leksaker och många leksaksföretag.
Det är galet att de gick igenom så många olika
variationer och företag och de är fortfarande igång.
I över tre årtionden
har den professionella wrestlingens underhållning
tänt en eld i det amerikanska psyket.
Det är de goda mot de onda och det finns inget som liknar det.
Ingenting mäter sig med smidigheten,
underhållningen och den enorma styrkan
dessa män åstadkom varje måndagskväll. Och mer därtill.
Men det är männen som förvandlade dessa adonisar till sovrumsvidunder
som vi bör tacka.
För jag...
Jag hade jagat efter det så länge.
Du vet...
bara i USA.
Jag levde den amerikanska drömmen.
Det är svårt att inte jämföra wrestlingleksakernas historia
till det som händer i ringen.
Man undrade alltid vem som skulle vinna.
Vridningar, vändningar och omvändningar.
Ville vi hämnas på Jack? Självklart.
-Vinnare. -Hundleksak.
-Förlorare. -Kontraktet löpte ut.
De sa: "Skit samma" och stängde våra dörrar.
De har ställts mot repen.
De var så mycket större än vi.
Det skadade oss.
Du har fått sparken.
-De goda och de onda. -Det var en stor skithög.
De har begått misstag.
De är helt enorma. "Åh, nej."
De har tagit hem bältena.
De tjänade som mest över 100 miljoner dollar.
Det var mycket.
Miljontals människor över hela världen leker med, kan vi säga.
De var roliga.
Trots att wrestling är på låtsas
så har dessa leksaker gett barn nåt verkligt.
Är wrestling på låtsas?
Undertexter: Sarah Wallin Bååth