Kom igen! Mellan benen!
Akta!
{an8}EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Du vill vara en av de där.
Eller hur?
Varsomhelst, utom här.
Den känslan känner jag igen.
Du ser ut att passa in.
Jag pratar mycket så att de inte frågar några frågor.
Vad är du rädd för?
Då avslöjar jag mig.
Nej, allvarligt.
Jag är rädd att folk får reda på att jag inte är den de tror.
Och vem är du?
Jag vet inte än.
Om du kunde, skulle du...
...åka jättelångt bort?
Nej.
Jag vill hitta nåt som känns som ett riktigt hem.
Okej.
Jag hoppas att du är nöjd nu.
Tack.
Jag vill höra mer om sjuksköterskan i London,
din upplevelse med henne.
Hon är ännu...
Hon är ännu med mig... på ett sätt.
Hur då?
När jag kände...
...bebisen i mig...
...mindes jag alla injektioner och negativa test.
Och hennes minnen från fem månader innan ni träffades?
Ja.
- Så du hade hennes minnen? - Tja...
Svårt att förklara
Jag kände hennes tankar också.
Saker som hon kunde göra
kunde jag göra.
Vad betyder det?
Att du är mer än lite speciell.
Du visste vad mamma och jag gick igenom.
Tre år.
Hur kunde du se mig i ögonen?
Jag är ledsen.
Det är jag.
Jag skyddade mina barn.
Du är inte hennes pappa.
Du låste in henne.
Drogade henne.
- Rädd att hon skulle vara sig själv. - Ja.
Jag är fortfarande rädd.
Vi måste jobba ihop för att hjälpa henne.
Harry.
Harry? Äggröra eller...
KLANDRA INTE DIG SJÄLV. BLI INTE SJUK AV DET.
DU VET VAD DE KAN GÖRA. TITTA PÅ KLIPPET. TRO DINA ÖGON.
JAG ÄLSKAR DIG.
SAMMA TJEJ?
SAMMA KLÄNNING? VAD I HELVETE?
Vad gör du här?
John McDaniel. Han ljög.
Elena var i Fallon Bridge den kvällen.
- Det är pixlat. - Det är hon.
Det ser ut som en spegling. Var stod hon?
Nära nog att skada min man
och sekunder från puben där två av offren hittades.
Lillian Banks kollapsade i en Londonklubb. Spontan koma.
Hon åkte ambulans till Princess Victorias sjukhus.
June var med henne. De skrevs in ihop.
Sköterskan i London, med vibrerande ögon,
behandlade June på samma sjukhus bara timmar senare.
Lewis, Lillian, Deborah.
Fallen hör samman. Mor och dotter är ansvariga.
Vad gör de med dem?
- Chris, prata med mig. - Harry är borta.
Han åkte efter henne i morse.
Något hemskt händer. Min son är i fara.
Det här är överintendent Squirries. Kan ni spåra en mobil?
Du tycker att jag satte June i fara, och du har rätt.
Du låste in henne, men...
...jag kunde inte ta hand om henne.
Hur kan nån veta vad man ska göra?
Fair Isle. Jösses.
June har en stark vilja.
Hon är egensinnig.
I London visste hon vad hon var.
Hon bad mig att vara ärlig och jag kunde inte.
Du måste veta att June inte rymde för att såra dig.
Okej? Det är det sista hon ville.
Blir te bra? Chokladen såg ut som musspillning.
Tack.
Pappa skulle ta mig till en skotsk ö.
Långt från allt och alla.
Ja. Folk gör extrema saker när de är rädda.
Logiken kan suddas ut.
Jag mötte nån i London.
Nån som jag.
En skiftare?
Vem var det?
Hon heter Kam.
Vi trodde hon kunde hjälpa oss. Vi litade på henne.
Hon skadade oss.
Det låter typiskt. De skiftare som jag känner
driver bort folk som erbjuder vänskap.
Vad de accepterar och behöver är gemenskap.
Vilket är vad jag försöker ge din mor och dig.
Varför åkte hon?
Den frågan får du ställa själv.
Jag måste få veta.
Hon kommer berätta.
När hon är redo.
Okej. Jag ska få oss på vägarna.
- Kan du hämta en karta? - Ja.
- En detaljerad. - Visst.
Harry, är du okej?
Mamma, jag vet att du inte tycker att jag gör det rätta.
Du har alltid försökt hjälpa andra.
Du vill hjälpa henne, men du vet inte vad hon kan.
Jo. Varje gång hon förändras känner jag henne lite bättre.
De förstörde vår familj, Harry.
Saker går fel i livet, som du sa.
- Man kan inte göra nåt åt det. - Man kan det.
- Lägg inte på. Lyssna. - Jag älskar henne, mamma.
Jag ber dig inte att förstå.
Jag måste göra det här.
Harry.
Han är i Norge. Bergens flygplats.
Vägen tar slut om 1,5 km, så vi lämnar jeepen och går.
När vi kommer till Sanctum,
nämn gärna inte skiftaren du mötte.
Varför?
Hon har problem, men...
Du kanske kan hjälpa henne också.
Jag funderar på det.
Jag kan inte riskera att destabilisera kvinnorna hos mig.
- Okej? - Ja.
- Är du okej? - Ja.
Den lider verkligen.
Titta inte, okej?
{an8}POLIS
Gör det.
Hörni!
Vad i helvete gör ni? Undan!
Ni har inte tillträde.
De är i Bergen. Vart ska de, Ryan?
Vara tillsammans.
Det är allt de vill.
Du har förlorat dem.
Tack.
Vi klarade det.
June... det här är Runa.
Välkommen.
- Tack. - Jag har förnödenheter med.
Det här är Sigrid.
Jösses, du ser ut som din mamma.
Var är hon? Jag måste träffa henne.
- Tja... - Din mamma vill träffa dig med.
Hon kan inte tänka på nåt annat, men för henne är det ett problem.
Vi pratar om din utlösare senare.
För din mamma är det kärlek,
så hon känner sig nog lite obeständig nu.
På grund av mig?
För att hon älskar dig.
Hon måste bara vänja sig vid att du är här.
Under tiden finns det mycket för oss att göra.
Jag är här för att möta henne.
- Det var vad du sa. - Ja,
- vi måste bara vara försiktiga. - Då är vi det.
Och?
Du känner till farorna, Runa.
Men om June kan vänta en dag går det säkert bra.
Holmefjorden...
Platsen som Kam mindes. Närmaste byn. Vänta här.
Hej. Ursäkta.
Vi försöker ta oss... hit.
Vi ska ta hem vår son.
Får jag följa med?
Jag kommer tillbaka.
Tack.
Nån annan kom den här vägen.
Era klänningar, har ni...
- Har ni gjort dem själva? - Ja. Vi hade bara ofärgat tyg,
men Sigrid kom på att man kan färga det med björnbär.
- Svarta vinbär. - Svarta vinbär, ja.
Det muntrade upp oss.
Och ni...
Ni rör inte varann...
...nånsin?
- Det är naturligt efter ett tag. - Ja.
Du är omringad av folk som förstår dig.
- Du är aldrig ensam. - Jag var inte ensam.
Har du träffat andra skiftare?
Nej.
Han heter Harry.
Harry.
Jag förstår. Intressant.
Är det till mamma?
- Sigrid är vår senaste framgångssaga. - Är hon botad?
Vi säger inte "botad".
Hon kommer alltid kunna skifta.
- Men hon kan kontrollera det? - Det kräver arbete.
Ja.
Jag är redo.
Jag är glad att du är tillbaka, Freya.
Det här är June, Runa.
Ja, självklart.
Gör det nåt om jag vilar?
- Självklart inte. - Gör det.
Ingen mottagning här.
Säger du det...
John.
Det måste vara det.
Inga båtar.
Vi får hitta en annan väg.
Jag är Elena Askelaand. Trettionio år.
Du tror att du inte är redo.
Du måste vara det.
Du var borta för länge.
Det kan inte vara du.
Nåt i mig hoppades att du inte hade förändrats.
Är det inte dumt?
För du är så vacker.
Kan jag gå in?
Sigrid kommer snart tillbaka.
Kan vi gå nånstans?
Jag ser inget än.
Fortsätt gå.
Upp, John. Kom igen.
Är du okej?
Hon åkte så långt från mig som hon kunde.
Kom igen.
Så ja. Ja.
I filmen sa du att pappa tvingade dig åka.
Jag blev mer och mer instabil.
Jag var orolig att jag skulle skada er.
Du kontrollerade det inte.
Jag förstår det nu.
Du måste berätta allt som hände.
Varför du åkte.
- Jag ska inte klandra dig. - Kan du berätta om dig först?
Jag har missat mycket. Nu kan vi vara lyckliga.
Vi kan hjälpa varann att hitta en stabil plats och...
...sen bo här tillsammans.
June?
Bendik!
Ben!
Jag vill bli bättre, men...
Men vad?
Inte bara för mig.
Jag har hittat nån.
- Jag är kär. - Det går inte. Du är bara ett barn.
Han heter Harry.
Harry Polk.
Pappa var orolig för min examen,
- men när skolan börjar... - Jag vill inte höra mer.
Han vet vad jag är.
Han har sett det. Han får tillbaka mig.
June! Kan du komma till stranden?
Du vet inte vem eller vad du är.
Du kan inte ha kärlek, June.
Du kan inte det, vad du än känner.
Vad menar du? Harry är...
- Harry är allt. - Lyssna.
Att bli kär är världens mäktigaste känsla. Jag vet, men det är farligt.
- Jag bryr mig inte. - Du kommer såra honom.
Om du tror det känner du mig inte.
Jag känner dig bäst!
Om du stannar med honom dödar du honom.
June!
Simma!
Vänta lite.
June har skiftat.
Säg nåt.
June!
Vänta. Stanna här.
Båda är vid medvetande. Vad händer, Ben?
Jag har aldrig sett det förut. June!
June, kan du titta i spegeln? På dig själv?
Kan du säga vad som händer?
Elena, jag känner inte din dotter. Jag behöver din hjälp.
Kan du prata med henne om sånt som gör henne till June?
Hon...
Hon bär mitt nattlinne och låtsas vara ett spöke.
Du sover när jag sjunger på norska.
Hon är inget barn längre.
Jag hade varit i skogen.
- Jag bröt mot reglerna. - Jag skulle inte göra det, June.
Vad pratar hon om?
Du kanske inte är redo.
- Hon upplever dina minnen. - Det är omöjligt.
- Vi kan inte göra det. - June kan. Det är en del av gåvan.
När genen ärvs från mor till dottern utvecklas den.
Stoppa henne?
Hon tar reda på varför du åkte..
Nej, June, gå inte dit!
June! Snälla! Stoppa henne!
Vakna till nu. Det är fredagskväll.
Jag har inte sett dig förr.
- Det är min första lektion. - Jag heter Lewis Polk.
June! Stoppa henne!
I det här utrymmet, i dina porträtt. Jag kräver att du är sanningsenlig.
Att du ser dig för allt du är.
June! Prata med mig! Snälla!
Du vet vad jag kan göra. Jag mår inte bra, John.
Du har ju varit stabil. Vad hände?
Vad det än är...
...kontrollera det.
Snälla! Prata med mig, June!
June, snälla!
- Jag älskar dig. - Nej.
- Snälla, nej... - Jag älskar dig.
Du har varit rädd för nåt på sistone. Nu vet jag.
Du är rädd att älska. Du ligger med mig, men du håller tillbaka.
Jag vill ha mer.
Det är nåt fel på mig.
- Jag sårar alla. - Jag tror att du känner likadant.
Och jag tar dig på det sätt som fungerar.
Tar du mig med?
Du får inte gå dit! Nej, June!
Gör nåt! June! Nej!
June.
Tar du mig med?
June...
Det hände bara...
Jag kunde inte stoppa det.
Titta inte på mig sådär.
Titta inte på mig.
Vad har du gjort?
Nej! June!
Ett pervo, va? I klänning!
Du borde skämmas!
Okej...
Du betalar för de där!
Vänta! Vem tror du att du är?
June, hör du mig?
Stoppa henne!
June! Nej!
Mår du bra?
Nej.
John.
Varför vaknar de inte, Elena?
Jag har sett hur det här funkar.
- Nåt är annorlunda. - Jag skiftade
från en till nästa. Jag kom inte tillbaka till mig.
Så de är fångade nånstans?
Jag slutade ta lugnande.
- Jag behövde känna. - Känna vad, Elena?
Kärlek.
Packa en väska.
{an8}Nu.
De kommer att leta. Du måste åka.
June, hör du mig?
Säg ditt namn om du hör mig.
- Elena Askelaand. - Nej.
- Var bor du? - Stuga tre, Sanctum.
- Elena, dina minnen äter upp henne. - Nej! Var inte mig!
Vad tycker du?
Ja, definitivt annorlunda.
Av alla jag träffat väljer jag dig.
Var inte mig.
- Var inte mig! Var är min flicka? - Vi tappar henne.
Stick! Det här är privat egendom.
Min dotter är här.
Vänd om.
- Jag skjuter, jag menar det. - Sigrid?
- Vilka är ni? - Var är June?
- Vi måste träffa henne! - Vi är familj.
Snälla!
Behandla mannen i huset. Behåll honom där.
Är du Harry?
Ja.
Elena Askelaand. Trettionio år.
Vad händer?
- Det här är Harry. - June?
- Han kan nå henne. - Kan du gå?
- Jag ordnar det. - Ben, lyssna på mig.
June försvinner från oss.
- Han behövs. - Jag måste vara där.
Du kan prata med henne, men inte röra.
June?
Nej!
June.
Titta på mig.
Jag kom för att hitta dig.
Men nu måste du komma till mig.
Jag vet att du är där, June McDaniel.
Lyssna på min röst.
Du är här.
Vem väljer du att vara nu?
Okej.
Andra är oviktiga.
Bara du och jag.
Du vet inte vad hon gjorde.
Jag vet.
Men June...
...det är inte ditt fel.
Jag är June McDaniel.
June.
Människorna du tog...
...vaknade aldrig.
De är låsta. Alla. Fångade. Katatoniska.
Nej.
- Det går inte. - Pappa...
Lewis. Du fångade honom. Han är ett skal som de andra.
- Nu vet du varför ni inte kan vara ihop. - Nej.
Kärlek gör inte samma sak med mig.
Jag skadade aldrig dem.
Och jag ska ha kärlek.
Jag är inte du.
June, det är okej. Jag har dig.
- Harry, June... - Undan. Lämna oss ifred.
Det här är otroligt, min kära.
Det är precis vad vi undrade.
En skiftare till en annan.
June åts upp av hennes mammas minnen.
Det fanns två Elena som pratade och tänkte som henne.
Vi fick knappt tillbaka June.
Kände du till den extra nivån i Junes skiftning?
Ja, hon berättade det på resan.
Hon är den första.
Jag trodde att du skulle berätta det för din partner.
Jag berättar det nu.
Är hon den första, Ben?
Det vet du.
Kam berättade om Halvorson.
Hon var här tidigare.
Han utnyttjade henne.
Det är inte sant.
Kam var farlig.
Hon skadade oss.
Ben sa att hon aldrig har varit här.
- Jag trodde henne. - Kam var...
Hon var sjuk. Du har sett vad hon kan göra.
June...
...vi måste åka.
Min pappa... Han är...
Han måste bli bättre och...
Harry, jag har precis hittat mamma.
Och?
Nu vet du vad hon gjorde.
Det var därför hon åkte och kom hit.
Kvinnan där nere, Sigrid, är botad.
- Jag behöver hjälp. - Ja.
Ja. Hjälp.
Från nån du litar på, inte nån som skickade en skurk efter dig.
Steinar är sjuk. Halvorson lämnade honom i London...
- Du behöver inte honom. - Det vet du inte!
Vi visste inget...
...när vi rymde.
Inget.
Men vi tog oss igenom det ihop.
June.
Titta på mig.
Jag är här.
Jag får alltid tillbaka dig.
Snälla.
Du kan inte...
- Du kan inte stanna. De tillåter det inte. - Bryr vi oss om vad de tillåter?
June.
Minns du när det bara var...
...du och jag?
Bara ikväll.
Snälla.
KAM KAMELEONT
Allt är lugnt, min kära.
Jag saknar Freya.
Vi får ju inte tala om det förflutna.
Du insisterade.
Men jag börjar glömma henne.
Glömma allt.
Vad har vi lärt oss av att vara ihop?
Allt går.
Inget är omöjligt.
Det kommer en ny början för oss.
Jag ser den.
Klart och tydligt.
Får jag komma in?
Jag vet hur det är att älska en skiftare.
Att oroa sig över att skydda eller förlora dem.
Och att hela tiden försöka förstå vad som händer.
Det har varit mitt liv också.
Fråga mig vad som helst. Vi lär oss fortfarande.
- Du kanske tror att jag är farlig. - Det är precis vad jag tror.
Vi mötte en skiftare i London.
Hon varnade mig.
- Du skadade henne, sa hon. - June nämnde henne. Låter som en...
...störd och förvirrad ung kvinna.
Du vet väl att Elena och Sigrid väljer att vara här?
Harry...
June är en speciell tjej som behöver hjälp,
och så vitt jag vet så är jag den enda som kan det.
Tidigare när hon skiftade var hon alltid sig själv inuti.
Och nu...
Jag förlorade nästan den jag älskar till ett monster, så bespara mig,
för du vet inte hur det känns.
Jo, Harry.
Det gör jag verkligen.
Jag har inga hemligheter.
Jag vill få dig att förstå vad vi kan erbjuda June.
Jag vill visa dig vad vi gör här.
Ja.
Vad jag försöker uppnå
är diffusionen av deras utlösare.
Det här...
Det här är bara obehagligt.
Det ser väl ut så. Mycket gammal teknik.
Åttiotal, mestadels. Andrahand.
Men det duger.
Vi reagerar alla likadant på omedelbart hot:
en stressreaktion som förbereder kroppen på överlevnad.
Vi säger fly eller fäkta.
Men dessa kvinnor har en extremare
och mer avancerad fysiologisk reflex.
Du menar att skiftning är en försvarsmekanism.
Ja.
Ja, och de är genetiskt programmerade att förändra sin kropp.
Det är helt enastående.
Därför ägnar jag mitt liv åt att skydda dessa kvinnor.
Men...
...du har gått igenom en svår och ovanlig upplevelse,
så jag förstår att tillit är svårt.
Du har...
...ingen aning om vad vi har gått igenom.
June är inte bara skiftare eller del av ditt experiment.
Nej.
Det måste vara hennes beslut.
Om hon vill åka kan jag inte hålla kvar henne.
Jaså?
Självklart. Varför skulle jag?
Det här rummet är både för deras säkerhet och min.
- Här kontrollerar jag skiftningen. - Du hade inte kontroll förut.
Det där är Junes.
Ge det till henne om du vill.
Hallå!
Hjälp!
Ska du vandra?
Ja.
Besöka familjen.
Hjälp!