Snälla, gör det inte.
Vad hände där uppe?
Varför gjorde du det?
För att du är sjuk?
Nej, inte bara det.
Hade du hoppat om jag inte hade hunnit?
Ja. Vad jag säger en sekund och känner nästa
är inte längre samma sak.
Nu har du min odelade uppmärksamhet.
När jag hörde vad du och Steinar hade planerat...
...ville jag stötta det.
Men att June skulle komma hit gjorde mig arg över mina förluster.
Jag kunde inte fokusera.
Inget av detta vore här utan dig.
Så skapade vi Sanctum.
Tillsammans.
Så hjälper vi kvinnorna och den unga flickan, June.
Vi bygger väl en ny familj, Ben?
Det stämmer, min kära.
Vi förlorade Freya.
Jag kan inte förlora dig också.
Det är inte slutet, Runa. Det är början.
Jag gör allt jag kan.
Vad som helst.
Jag vet.
Harry.
Jag är så uppspelt.
Jag måste skriva det,
så att jag kan låtsas vara duktig en sista dag.
June?
Vi har väntat så länge.
Nu efter alla brev kan alla de drömmar
vi inte vågade tro på slå in,
och vi ska rymma. Vi ska bli fria.
June! Frukost!
Långt ifrån pappa och regler om vad jag ska göra och känna,
och att jag ska tas till en skotsk ö
och inte växa upp.
Glöm det. Jag följer med dig.
När jag är med dig känns allt möjligt.
Harry? Kan du tvätta Lewis?
Trots allt som du har gått igenom har du hopp.
Mod.
Du ser mig för den jag är.
Jag känner mig...
June!
...så levande.
Allt kommer förändras.
Och jag är redo.
Det kommer vatten. Blunda.
Jag älskar dig, Harry Polk.
Jag kan inte gå till affären.
Jag kan gå.
Ta tjugo i burken.
- Aaron kommer snart. - Okej. Så.
Upp, pappa.
Mamma drömde om att bo i norr.
Hon skulle älskat Skottland.
Nånstans kallt och dramatiskt.
Hon är väl inte där nu?
{an8}FYLKET HORDALAND NORGE
Är något fel?
Plocka grönsaker, hugga ved, göra klänningar. Vi arbetar bara.
Det är så vi överlever. Alla har en uppgift.
Du är stressad.
Fortfarande sömnlös?
Jag drömmer inte.
Bara mardrömmar.
De är så verkliga.
Ibland vet jag inte om jag är vaken.
Jag har ett test till idag.
Det vore enklare att prata med dig. Vi är likadana.
- Elena... - Jag bor här
och vet ingenting. Var du är ifrån,
- personerna du lämnade. - Elena! Du har blivit tillsagd.
Vi delar inte hemligheter.
De innehåller utlösare.
Du borde veta bättre.
Hon sa att June fyller år. Imorgon.
Jag kan göra det.
Nej, låt mig.
Han måste sluta kämpa emot.
Jag pratar med honom.
När ett djur attackeras har det två val:
fly eller fäkta.
Om det flyr kan det synas mer...
Pappa, du är ointresserad, men...
...otroligt, va?
Minibläckfisken är den främsta formskiftaren
och ändrar form för att se ut som djuren runtomkring den.
Den drar armarna bakom sig, simmar längs botten...
Får jag följa med?
Eller gömma sig i sanden
som om den vore en havsorm.
SKRIV IN PINKOD
PINKOD OK
Tack.
Reglerna är hårda.
Vi kan slappna av när vi är där.
Du måste inte låtsas.
Du borde vara arg. Förändring är svårt.
Skrämmande.
Men alla måste göra det.
Det är okej. Jag har funderat.
Jag är redo att börja om.
- Du förvånar mig alltid. - Det finns en större värld.
Jag kan leva med det.
Tack.
- Vi ses. - Vi ses.
VÄRLDSATLAS
Här är det,
det sista brevet jag lämnar åt dig.
Vet du vad? Jag kommer sakna det.
Jag har tänkt på att hålla din hand, kyssa dig,
inte titta över axeln eller gömma oss för din pappa.
Jag ska föra bort dig från allt.
Aldrig säga hur du ska vara.
Ja, ganska ren.
Trettiotusen mil.
Handbromsen är dålig, men okej.
Jag skämtar om att vara dum.
- Jag är inte det. - Bra.
Jag tar den.
Här är 90.
Kom igen, vi sa 200.
Ja.
Var är den ifrån?
Det är välpengar?
Att åka är svårt.
Jag vet inte om vi kan komma tillbaka.
Men att inte vara med dig är värre än allt som kan ske.
Allt är på väg att börja.
Men du måste vara säker.
Vi är två. Jag ringer.
Två?
Vem är hon?
Du avslöjar visst inget!
- Ge mig nycklarna. - Okej. Kör försiktigt.
Säg hej till Gav.
Om du tvekar
eller om det är för smärtsamt
förstår jag.
Men jag älskar dig, June McDaniel.
Om du älskar mig
vet du vad du gör.
- Har du sagt hejdå? - Ja.
- Solen skiner. - Jag tror dig.
Vad har du åt mig?
Har han packat?
Redo för Wicker Man 2?
Vad händer?
- Jag vet inte om jag kan. - June, du...
Du...
- Du mår dåligt idag. - Ja.
Du...
...imorgon fyller du 16.
John ska föra bort oss och låsa in dig.
Ingen skola, inga vänner, ingen som frågar var du är.
- Vill du bli som jag? - Skyll inte allt på pappa.
Han är inte vår pappa.
Sluta kalla honom det.
Agorafobi kan behandlas.
Du kan komma ut om du låter nån hjälpa dig.
- Jag vet att det är skrämmande... - Jag är inte rädd.
Men det finns ingen att träffa.
Du träffar bara mig och jag kommer inte vara här.
Lyssna.
Rym så långt bort som du kan.
Vänd dig inte om.
Vänta.
Harry älskar dig, men han har inte mycket.
Det finns pengar på det.
Det räcker till en början.
- Det är dina... - Pinkoden är din födelsedag.
Ta det.
Jag kommer att sakna dig.
Var beredd.
- Klockan tio. - Klockan tio.
Kom igen, pappa.
Vi sätter på t-shirten. Du ska inte bli sjuk.
Redo? Så.
Så ja.
Jag går ut ett tag.
Kommer du att sova?
Mamma är hemma.
Jag önskar att du hade mött June.
Jag älskar dig, pappa.
Okej.
Jag kommer tänka på dig.
Ditt snälla ansikte.
Du borde träffa min son.
Sov lite.
Ryan?
Är du okej?
Vad hände?
Vad är det?
Allvarligt?
Kom. Jag parkerade längre ner.
Grattis.
Du kunde ha gjort det själv.
Jag sätter mig aldrig i båten.
Vi åker, Ryan.
Om jag så måste dra dig.
För din syster, om inte annat.
Jag bryr mig bara om June.
Du vill låsa in henne för att mamma flydde.
- Du är en sjukdom för vår familj... - Håll käften!
Du måste lita på mig.
Vi pratar på Fair Isle.
Som en familj.
Då förstår du varför jag gör det.
Jag kommer med frukost kl 06.00.
Du måste vara vaken. Duschad.
Vad tycker du?
Annorlunda..
Jag älskar den här låten! Älskar!
Jag har inte hört den förut, men ändå.
Jag trodde du var lugn. Vem har jag rymt med?
För sent nu.
Du! Tillbaka i bilen!
Prova! Det är jättekul.
Förlåt.
- Det är för mycket. - Nej.
- Jag väntar här. - Okej.
Ingen berättade om henne
Hur hon ljög
Ingen berättade om henne
Hur många som grät
Det är för sent att säga förlåt
Ogillar du min sång?
Vad är det?
Vad är pillren till?
Det är nåt jag fick av mamma.
Hon har epilepsi. Det började i min ålder.
- Har du haft... - Nej.
De kontrollerar det.
Men det är lugnande.
Mamma tog samma för några år sen.
Det stod "John McDaniel".
Jag snokade inte. De ramlade ur...
Det är okej. Jag...
Jag vill inte ha hemligheter.
Fan!
- Vad gör du? - Jag hjälper till.
Stanna här, okej?
- Tack för att ni stannade. - Visst.
En blind kurva.
Klart att nåt går fel.
Det är en skrothög.
- Ja. - Kan du nåt om motorer?
- Litegrann. - Kan du kolla på...
- Ja. Visst. - Tack.
Jag kan inget om motorer, så...
Det är okej.
Hoppa in och starta motorn.
- Jag ska titta på det. - Bra.
POLAREN DEAN
June.
- Hur vet du mitt namn? - Jag är vän med din mamma, Elena.
Jag heter Steinar.
Jag förstår inte.
Jag har ett meddelande från henne på min telefon.
Jag har försökt hitta dig...
- Var är min mamma? - På en säker plats.
Hon bad mig hitta dig.
Jag tror dig inte.
Jag vet inte vad problemet kan vara.
Men...
- June? - Jag försöker hjälpa dig.
Nej! Släpp mig!
Släpp henne!
Öppna bilen!
June!
In med dig!
Stick!
Stick! Lämna oss ifred!
Lugn, ingen oro.
Lugn.
Harry, din pappa.
Var är han?
Vi måste...
- Vi måste få bort honom från vägen. - Okej.
Vi måste flytta på honom. Vi...
Vi måste få bort honom.
Ta hans ben.
Du har ett snällt ansikte.
Han visste vem jag var.
Han pratade om min mamma.
Han sa att hon hade lämnat ett meddelande om varför hon lämnade oss.
Harry, du måste stanna.
Titta. Du kan svänga.
MOTELL
Kom.
Hej. Jag vill ha ett rum.
Namn och id.
Här.
Jag behöver Visa eller Mastercard.
Vi...
Vi har kontanter.
Ray of Light-frukostboxen?
Nej, tack.
Jag är en mördare, June.
Nej.
Det vet du inte.
Vi måste ringa polisen.
Du tänker inte klart, okej? Bara...
Bara blunda, okej?
Men vi bara...
...lämnade honom.
Och nu fortsätter vi, okej?
- Om jag dödade honom kan vi inte det. - Snälla, det här var...
Det här var början på...
- ...allt. På oss. - Jag kan inte.
Allt är förändrat.
Hjälp! Nej!
Steinar, kan du ringa och berätta vad som pågår?
Du är uppe tidigt. Gå och lägg dig igen.
Vad är fel?
- Steinar ringde igår kväll. - Va?
Varför sa du inget?
Du har varit stressad. Du har inte varit dig lik.
Jag vill lämna den dagen bakom oss. Snälla.
Det verkade som goda nyheter. Han skulle få en bra möjlighet.
En oväntad möjlighet,
men han var stressad.
Jag försökte imorse, men...
Han svarar inte.
Nej. Så vi måste vänta.
Ben.
Det jag försökte göra på klippan var...
...vårdslöst, själviskt.
Men stäng inte ute mig.
Jag måste vara en del av det här, det förstår jag nu.
Jag vill hjälpa June.
Chansen är liten. Det vet vi.
Men om June är en av oss är hon...
...i fara där ute.
Hon hör hemma på Sanctum med sin mor.
Och med oss,
där hon är säker.
Där är kvinnan jag känner.
Kvinnan jag älskar.
GRATTIS PÅ 16-ÅRSDAGEN. VI GÖR DET TILL DET BÄSTA ÅRET.
JAG ÄR SÅ STOLT ÖVER DEN DU ÄR. KÄRLEK, PAPPA.
Dra åt helvete, John.
June?
Dags att gå upp.
June?
Raring.
MOTELL
Ryan? Vakna!
Ryan? June är borta!
Snälla.
June?
Harry.
Nej, vänta!
- Var är hon? - Hjälp mig.
Om du har skadat henne...
- Lyssna. Snälla. - Vad har du gjort med June?
- Lyssna. - Vad har du gjort?
Vänta lite.
- Harry, nej! - Släpp mig!
- Vänta! - Släpp mig!
Titta!
Det är jag.
Harry, det är jag!
Undertexter: Anna Hiebsch