EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Vänta bara, det kommer hända igen.
Du gör slut och sen ändrar du dig, och kommer tillbaka.
Så vi kan lika gärna strunta i att göra slut.
Förlåt, jag vet att det var taskigt, jag ska aldrig göra så mer.
Det är inte det jag menar.
Jag försöker säga...
Jag vill göra det här så smärtfritt som möjligt.
För du är speciell och jag vill inte förlora dig som vän.
Ska vi vara vänner?
Visst.
Det var allt jag behövde höra.
Efter ett tag,
kanske vi inser att vi hör ihop.
- Jag tror inte det. - Dra åt helvete i så fall!
Jag vill inte att det känns konstigt när vi träffas.
Men det kommer det att göra, förstår du.
Får jag bara fråga om jag får säga att det var ett gemensamt beslut?
Du får säga att du gjorde slut om du vill.
Nej, det måste vara ömsesidigt.
Okej, ömsesidigt.
Jag smäller i... dörren.
Okej.
Borde jag hålla kvasten sexigt?
På varje fotografering säger nån:
"Hon kan hålla i en kvast." Som om det var en helt ny idé.
Ni är häxor. Ta kvasten och luta er bakåt.
- Kvast. - Vet du? Hallå.
Kan du fota bara henne?
- Jadå. - Tack.
Jag tar fallossymbolen. Jävla häxkult!
- Cruikshank. Hej. - Hej.
Hur tänkte du?
Vad menar du?
Att ha Arya i din film?
Förlåt, jag trodde att det vore bra
att bara göra det och be om ursäkt efteråt.
Jag blev nyfiken
och bad Wyatt fixa fram en kopia av manuset...
- Så vi kunde skratta åt det... - Okej.
Så, vi läste det och... det var bra.
Alltså inte jättebra.
Men det finns talang där.
Roligt att höra.
Konstigt för när jag fick idén
tänkte jag: "Det är en sån där idé."
Sluta, du pratar för mycket.
Okej.
Bolaget har bett mig skapa en ny serie,
så jag jobbar med en pilot nu.
En politisk thriller som utspelas i en rymdkoloni.
- Coolt. - Ja.
Jag samlar ihop manusförfattare nu.
Om serien blir antagen får de jobb.
Du passar för jobbet.
- Lägg av? Allvarligt? - Allvarligt.
Det är SF-inslag,
och jag tänker chansa nu,
du känner väl till sånt?
Susan, min klädstil betyder inte
att jag måste gilla SF,
men det gör jag såklart!
Så vill du ha jobbet?
Ja, absolut. Herregud, ja. Ja, ja.
- Tänker du uppföra dig? - Absolut.
Inte kasta laptoppar och sån skit?
Nej, allt sånt är över.
- Säkert? - Hedersord.
Tack, Susan. Tack, tack!
Förlåt, var det fel att krama dig?
Nej, det var passande.
Gus, kom in!
- Hej! - Vad förskaffar mig nöjet?
Jag tänkte bara säga hej,
och kolla läget. Ska vi äta lunch?
Klockan är tio.
Brunch?
- Typ? - Ja, vad gulligt.
- Jag ska bara avsluta det här. - Låt inte mig störa.
- Gör vad du måste. - Är du Gus Cruikshank, legendarisk snubbe?
Är det Stella Emmett, vars program jag älskar,
fast det känns konstigt ibland?
Då gör jag mitt jobb.
Till slut möts ni två.
- Mickey pratar om dig så mycket. - Bara bra saker, väl?
Hur många gånger har jag sagt: "Gus penis är för stor"?
Varenda dag sen vi möttes.
Den måste vara ganska stor
för annars vore det ohyfsat...
Åtminstone normalstor.
Strunt samma. Får jag titta på?
- Bara du är tyst. - Okej.
- Allvarligt? - Ja, vi börjar skriva nästa månad.
- Grattis, älskling. - Tack.
Tack för allting.
Jag hade inte klarat det utan dig.
Tack själv.
Jag struntade i jobbet innan jag träffade dig.
- Du tar fram mina bästa sidor. - Ja, det är samma med dig.
- Du lärde mig köra med folk. - Du lärde mig smöra för dem.
Se på oss, vi går inte att stoppa.
Universum belönar oss.
Jag tror faktiskt på det.
Vi knäckte koden i South Dakota.
Koden till vår relation.
Precis.
Koden. Jag fattar vad du menar.
Så länge vi är uppriktiga och öppna så funkar det.
Det är så enkelt.
Vi tänker: "Nu känner jag så här. Jag talar om det för Mickey."
- Om du känner nåt säger du det till mig. - Vi kan reda ut allting tillsammans.
Det är så sorgligt hur folk är i förhållanden.
De kan inte visa vilka de är.
Du kommer inte att se ner på mig.
Nej.
- Jag vet inte ens vad vi skulle bråka om. - Ja, vad?
Jag skulle säga: "Vad kan vi inte reda ut?" Inget. Vi kan reda ut allt.
Och det kommer vara sant om ett år. Om fem år, fyrtio år.
Precis, och jag tänker: "Om jag vet att jag kommer känna så om 40 år,
varför inte... Varför skulle vi inte..."
Vadå? Säg det.
Nej.
- Vad? Kom igen. - Jag ska hålla tyst.
- Säg det. - Du vill inte höra det.
Jag vet att jag bara friat en gång förut.
Men om jag skulle fria till dig...
Då skulle du veta att jag menade det.
Jag skulle vilja att det hände genast.
Genast? Bara sticka iväg och gifta oss?
Kanske.
Nämen, herregud! Får ni inte panik?
Visst är det spännande?
Det är...
Var blir det? Hur? När? Vad fan...?
Vi åker till Catalina Island och gifter oss på stranden.
Stranden. Vad underbart.
Man kan boka fredsdomare samma dag. Vi pratade med en nyss.
Hon heter Terry och verkar trevlig.
- Terry. Perfekt. - Ja.
Hon möter oss på stranden vid sextiden för att viga oss.
Hon har licens och allt.
- Catalina. Underbart ställe. - Har du varit där?
Nej, men jag tänker alltid att det låter så fint och att jag vill åka dit nån gång.
Vi behöver ett bröllopsvittne.
Terry skulle ordna det, men...
Vi vill hellre ha dig.
Vill du vara vårt vittne?
Otroligt. Jag? Jag känner mig så hedrad.
Är det varmt där? Ska jag ta med baddräkt? Jag packar den.
Vad spännande!
Ska vi ringa nån mer? Våra föräldrar eller...
Kan vi hoppa över det?
Med pappa blir det sånt ståhej
och mamma skulle inte gilla det.
- Jag trodde ni kom överens? - Absolut, hon är toppen.
Jag vill bara inte höra hennes förnuftiga invändningar.
Okej.
Skulle hon tycka att det var för impulsivt? Är det så?
Hon skulle säga det,
men jag kanske följer min instinkt.
Jag följer min inre röst och agerar innan jag börjar tvivla.
Gus, vill du ta med en kompis?
Då blir det som brudtärna och best man.
Ja, bra idé. Jag kan fråga Randy.
Nej.
- Vi har gjort slut. - Har ni?
Det var ömsesidigt... skulle jag säga.
Vad...
...tråkigt.
Det var lika bra.
Ska jag fråga Chris?
Toppen.
Jag borde nog förvarna er.
Chris och jag...
Vi har nåt på gång.
Har ni?
Okej.
Vi har en speciell kontakt.
När Randy och jag gjorde slut tog vi nästa steg.
Det hände inget före det.
Jag är så glad för er skull.
Vilken konstig dag.
- Vilken fantastisk konstig dag. - Ja.
Varför inte bjuda alla?
Skicka ett grupp-sms och se vilka som dyker upp.
Ja, vi rymmer så vi gör som vi vill.
- Det är poängen. - Ja.
Vi gör som vi vill. Folk kommer om de kommer, annars...
Är de döda för oss.
Gus och Mickey, vi rymmer för att gifta oss.
Jag transkriberar.
Om ni vill komma till Catalina, gör oss sällskap.
Ingen är bjuden. Ingen är inte bjuden.
Ja.
Herregud.
Ja.
- Förlåt, jag ska hålla tyst. - Det gör inget, jag är så lycklig nu.
Vad bra.
Jag är så glad för din skull. Och vi kan göra coola grejer innan folk kommer.
Ja.
Vilken virvelvind, va?
Känns det inte som om det går lite väl fort?
Tycker du det?
Allvarligt? Ja. Det går lite fort.
Lite för fort. Om hastighetsgränsen var 100, så skulle ni köra...
- 110. - Eller 130.
Eller nånstans omkring 135.
Jag undrade om allt var okej.
Vad snällt. Jag förstår varför du frågar.
Jag förstår inte det där med SLAA riktigt.
Det är inte optimalt, men vi är ju båda medvetna om...
Se på dig och Chris: Om hastighetsgränsen är 100, så är ni en raket.
Det är väl kemin mellan oss.
Är du nervös?
Ja, väldigt.
- Är du? - Menar du för det här eller bröllopet?
- Bröllopet. - Det känns bara bra.
- Jaså? - Jadå.
Jag är så glad för din skull. Du anar inte.
Jag är också glad.
Jag känner mig liksom upprymd och lättad och lycklig.
Så ska det vara.
- Ja... - Du...
Bertie och jag hade sex.
Medan hon och Randy fortfarande var ihop.
Va?
Vi skulle ju vara ärliga.
Det kändes jobbigt, jag behövde prata av mig.
- Jag mådde dåligt. - Det är lugnt.
Jag dömer inte.
- Nä? - Hjärtat vill vad det vill.
Kärleken är nåt universellt.
Och i college hade jag sex med en tjej
som jag tydligen var avlägset släkt med.
Inte kusin eller så, men avlägset.
- Visst, det är lugnt. - Är det?
Okej! Här kommer jag!
- Du tycker inte det är förhastat? - Nej, romantiskt.
- Det tycker jag med. - Vill du veta om det är rätt?
Min terapeut hade tre frågor för den som vill gifta sig.
Tre frågor. Det låter som en saga.
- Få höra. - Okej.
Nummer ett:
Har ni kul ihop när ni inte har nåt att göra?
100 procent.
Vi hittar fortfarande sånt vi har gemensamt.
Fast ni bråkar ibland, va?
Ja, men det är en biprodukt av passionen.
- Ja, så kan det vara. - Så kan man se det.
Herregud. Vad vackert.
Ja.
Andra frågan?
Nummer två är viktig.
Respekterar ni varann? Inte bara hålla upp dörren, djup respekt.
Alltså, jag respekterar honom.
Han hade inte varit imponerad av mig för två år sen,
men ja.
Ett ja med en fotnot.
Nummer tre. Du måste inte svara.
Har ni ett bra sexliv?
Om! Men vi får se hur det blir när det gått mer än ett år.
Jeff och jag har varit gifta i 12 år och han går ännu ner på mig.
Otroligt!
Intressant information om Syd,
men som du sa, Mickey, man vet inte så här i början.
Ja, men det är toppen så det blir nog bra.
Då så. Tre ja.
Ja.
Gus, jag avråder dig inte.
Jag säger bara att ungkarlslivet är oöverträffat.
Jag är nog en sån kille som är programmerad för monogami.
- Jag lär inte sakna singellivet. - Då så.
Det här är väl ändå bara på skoj? Ni ska väl inte gifta er redan?
Jo. Det är inte på skoj.
Jag menar som en sorts hyss,
eller performance.
Föreställ dig att du är singel.
Du kommer hem och slänger strumporna på golvet.
Går på muggen, glömmer spola.
Rostar en bagel...
Bra, bra, frihet. Jag fattar, men...
Brer på mjukost, röker på. Lyssnar på Willie Nelson. Vad du vill.
Jag kanske kan offra de sakerna.
Och ni vet inget om alternativet.
Skojar du? Vi är båda frånskilda. Han där två gånger.
- Jag tre. - Kärleken är ett slagfält.
Skojigt att lura iväg alla såhär. Jag fattar nu.
Det är inget skämt.
Inget skämt.
Mickey, du ser...
- Du ser så vacker ut. - Tack.
Inifrån och ut. Jag gillar alla dina sidor så...
Detsamma.
Titta inte. Det betyder otur.
- Förlåt, det visste jag inte. - Hej då.
Är det du som är Terry? Jag kände igen dig från hemsidan.
- Jag är Mickey, bruden. - Trevligt.
- Det känns konstigt att säga så. - Du vänjer dig.
Bra. Jag tänkte att du kan bara genomföra ceremonin.
Jag vet inte vi ska ha med Gud. Jag ska fråga Gus men troligen inte.
- Okej. - Och...
Det här är kul, och jag ska inte säga nåt.
- Nu fattar jag inte. - Inte jag heller.
- Jag fattar. - Okej.
Okej, Truman.
- Vi har skrivit löften som vi vill avge. - Okej. Bra.
Det ska kännas som Mamma Mia! och Elvira.
- Jag ska försöka. - Schysst.
Nej.
Jag älskar nej.
Vilken del av "nej" fattar du inte?
Inget. Är du dum?
Vad sjutton, Bertie? Chris?
- Prasslade ni när vi var ihop? - Va? Nej, nej.
Kom igen, jag är inte dum.
Vi gör slut och direkt efteråt rör du hans hand inför mina vänner?
Det här kommer du att ångra.
En dag gör jag nåt stort,
och blir jättekänd eller rik, eller både och,
och du kommer att känna dig så dum för att du dumpade mig.
- Hoppas du har rätt. - Så kommer det att bli.
- Hej, läget? - Hej.
Är allt bra?
Allt är bra med mig.
Som alltid.
Det är ni som gör folk illa till mods.
Vi kanske kan gå en sväng, och prata eller nåt?
Gå en sväng, och missa mina vänners bröllop?
Glöm det. Vet du vad?
Det är ni två som är skitstövlar. Inte jag, utan ni två.
Fan.
En fråga, jag jobbar på ett tal.
Kan du säga vad du tycker? Vi hinner väl?
Om du vill hålla tal, så har vi tid.
Bra. Jag tänkte berätta om när Mickey kom till jobbet och vi hade möte.
Ni två grälade utanför medan vi såg på. Jag har filmen på mobilen.
Jag kanske visar den också. Det var så jävla festligt.
Ja, kul historia.
Fast du borde skippa den.
Okej, det går bort.
När ni vaktade det där huset, då, och inte visste att jag var där?
Jag hörde när ni grälade. Vilket liv det var.
Hon kastade nåt. Jag sa: "Herregud, hon mördar Gus."
Jag var redo att vittna i domstolen.
Faktiskt har vi nog inte tid med nåt tal.
När jag tänker efter. Vi skippar det.
- Inget tal, okej? - Okej.
Tack, kompis.
- Skål för inget tal. - Jaha.
Han lyssnar aldrig på mina råd. Mickey är knäpp.
Alla är knäppa...
Mickey, Gus, Bertie och Chris.
Jag vet inte med dig.
Extra stor apelsinjuice.
Jag mår bra, det är bara...
Många olika känslor.
- Det är en stor dag. - Precis.
Gus?
En sekund, ursäkta.
Okej, underbara människor. Ner till stranden!
Vi vill hinna före solnedgången.
Nu blir det bröllop!
Vänta, allihop.
Jag vill säga en sak.
Nej. Snälla. Inte nu.
- Du behöver inte... - Nej.
- Vi tar vigseln nu. - Nej, det är nåt bra.
Jag vill bara säga inför alla
att det var rätt att Bertie dumpade mig.
- Fint. - Snällt sagt.
Fint. Tack, Randy.
Du förtjänar nån bättre än jag och Chris är mycket bättre.
Det ska inte förnekas.
Han är stark.
Han kan lyfta saker.
Har inget skägg.
Bor inte i bilen. Tror inte på spöken.
Jag är rädd för spöken.
Jag står inte i vägen för någons lycka.
Du förtjänar en fin snubbe som Chris.
Som Gus förtjänar en fin tjej som Mickey,
och Mickey förtjänar Gus.
Är du färdig?
Ja. Tack.
Vad fint sagt, Randy. Tack.
Jaha... På tal om det så tycker jag vi ska gå och gifta oss nu!
Ja, kom igen! Bra.
Mickey och Gus vill avge sina löften.
Vem börjar?
Okej, jag gör det väl.
Döm mig inte, jag skrev dem på en timme.
"Gus, hur är läget?
Min Gus-Gus.
När du dödade de där krypen i mitt sovrum,
- visste jag att du var den rätte." - Det är min stol!
- Jag vet att jag kan lita på dig... - Vi la våra tröjor där!
Jag känner mig trygg med dig, och älskad.
Jag lovar att tro på dig...
...och stötta dig,
och aldrig vara rädd för att älska mer.
- Är det så? - Jag har varit här i tre timmar.
- Vi sparade dem för solnedgången. - Älskling.
- Sluta! - Rör mig inte!
Gå upp ur stolen!
Ska vi vänta eller...
Sluta!
- Fan. - Det gör inget.
Det är egentligen rätt komiskt.
Vi väntar tills det är utrett.
Lägg av! Sluta!
Älskling?
Det är nåt fel. Ring ambulans.
Läkare! Hjälp! Älskling?
- Vad händer? - Vet inte.
Hjärtattack eller nåt.
Herregud, han ser halvdöd ut.
- Ska vi ta en paus eller... - Ja.
Tio minuters paus.
Det ordnar sig.
Jag visste att det var ett skämt.
Vad gör vi nu? Betyder det otur?
Definitivt inte bra för stämningen.
Säg det du.
Ska vi strunta i det?
Jag tänkte samma sak.
Det känns lite...
- Förhastat. - Ja.
Vi säger att vi skjuter upp det.
De är ändå bara här för att festa.
- Och det får de. - Ja.
Vi då. Vad säger vi nu?
Är vi... förlovade? Eller inte?
Vi är inte förlovade men allt är bra.
Allt är jättebra.
Ja, jag håller med.
Det här är det sundaste, mognaste...
För dig. Definitivt för mig. För oss.
Ja.
Det är perfekt. Du är perfekt.
Du är perfekt.
- Hej, läget? - Hej.
Hej.
Goda nyheter. Ni vet, han som gick i däck och tuggade fradga?
- Ja, han var minnesvärd. - Alltså...
Han överlever.
- Vad bra. - Bra.
Hör på allihop...
Vi kände liksom att det hela var överspelat.
Så vi gifter oss inte idag.
Men allt är bra.
Vi är fortfarande kära.
Men vi vill vara ansvarsfulla.
Vi hoppas att ni vill stanna
och ha det kul,
så vi säger att det är en "Växa som människor" -fest.
Vi har samlats här idag... ikväll,
för att närvara vid vigseln mellan Gus Cruikshank och Mickey Dobbs...
Undertexter: Anna Norman