EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Tagning!
Segern är vår!
Ostmånglarna på jorden ska ångra den dag de retade upp den mäktige Blorg!
Zarginda, min älskade, vad säger du om din trolovade?
Att du är mer gud än gloptonit.
Bryt! Bryt!
Herregud, vad är problemet?
Blåskärmen får era blå huvuden att försvinna.
-Syns inte mitt huvud? -Nej.
-Ansiktet, då? -Det är en del av huvudet.
-Lös det, då! -Lös det?!
Att jag inte tänkte på det. Vilken fantastisk idé.
-Vem la en rökare i hans frukostflingor? -Kate har gjort slut.
Stargrove, vi måste filma det här vid Dominguez Rocks.
Det ligger i Los Angeles. Glöm det.
Om inte Messner går med på att bekosta en studieresa, men det gör han inte.
Du, jag lämnar problemen hemma, det måste du också göra. Tagga ner.
Tagga ner? Okej, jag taggar ner och låter dig se ut som ett arsle i en skitfilm!
Det är du som är regissör, om du minns det!
-Sluta slösa bort min tid! -Okej!
Mitt ansikte måste synas i bild.
-Hur gör vi? -Kan vi inte ha grönt smink?
-Vad sa du? -Grönt smink funkar mot blåskärmen.
Tror du det?
-Ja, så klart! -Blir det bra?
Och alla scener som vi redan har spelat in?
Där är ju utomjordingarna blåa!
Är de utomjordingar eller några jäkla humörringar?
Just det... Jag fattar.
Vet ni vad? Vi bryter här.
Jag får lösa det här på egen hand, som allt annat.
Ni andra kan njuta av resten av den här puckade lördagen.
-Vad är det? -Bara så du vet, så är allt ditt fel.
-Nåt har hänt. Har du sett honom så arg? -Kanske inte.
Kanske inte? Om du sa "Candyman" till spegeln fem gånger
-skulle Luke dyka upp. -Med krokhand.
-Ja, så klart. -Tyler...
-Han är ju... -McQuaid, grabbar...
Ni råkar inte veta var det går att få tag på droger?
-Droger? -Ja, droger.
Om jag inte blir hög nu på en gång kommer jag att flyga i taket.
Om du frågar oss så är du nog redan hög.
Jag sa ju att de är töntar. Kom nu.
Vänta!
Jag kanske vet.
KÄRLEK. SJÄLVSTÄNDIG. DEN RÄTTE?
DARREN! DARREN! LÄCKER!
Snart så... Det tar en liten stund.
-Är du hackare, eller nåt? -Det är bara nätet, inga konstigheter.
Snart så...
...snart så, snart så...
...snart så... Där!
"Hur man blir hög på vanliga hushållsartiklar."
-Precis. -Jag älskar nätet.
Hostmedicin?
-Gummilim? -Det kan man dö av.
-Sprejflaskor? -Det kan man dö av.
-Muskot! -Sånt som man har i äggtoddy?
"Brukare som..." McQuaid.
"Brukare som intar en dos motsvarande minst 37 matskedar
kan uppleva hallucinogena effekter."
Muskot!
Muskot! Muskot!
Kate!
-Herregud, vad har hänt? -Ingen fara. Förlåt!
Du skrek! Du blöder! Vad har hänt?
Jag försökte göra hål i näsan.
-Vad sa du? -Jag försökte göra hål i näsan.
-Varför? -För att ha ett smycke där.
-Ett smycke? -Ja, en ring eller en nit.
-Låt mig titta. -Pappa...
-Ser det hemskt ut? -Vad använde du för nåt?
-En säkerhetsnål. -En säkerhetsnål?! Det kan bli infekterat.
Jag hettade upp den först, jag är ingen idiot.
Jag hämtar förbandslådan.
Var är JTT?
Varför är vi ute i skogen?
Vilken amatör du är.
Vad är muskot egentligen?
Det är det ingen som vet.
Vem vill börja?
-Jag tänker inte vara med. -Varför inte?
Jag blir er länk till verkligheten.
-Det behövs en sherpa på resan. -Skyll dig själv.
Nu ska vi bli upplysta!
Vad är det med dig?
Mig? Det var inte jag som vanställde mig själv för skojs skull.
-Du verkar glad. -Det är jag alltid.
Du verkar glad på riktigt.
Ja... Det är jag också.
Kul. Varför då?
För att...
-Jag har träffat nån. -En tjej, menar du?
-Vem då? -Nej, det kan jag inte berätta!
-Varför inte? -Det går bara inte.
-Är hon gift? -Nej, självklart inte.
Känner jag henne? Är hon lärare?
Gumman... Jag kan inte säga nåt. Tyvärr.
Hon vill inte att vi berättar för nån, så...
Jag ska berätta så fort hon ger klartecken.
-Tycker hon om dig med? -Ja, det tror jag.
Jag förstår inte. Varför får du inte prata om det om ni gillar varandra?
Är inte det lite märkligt?
Nej...
Det är invecklat, gumman.
Så är det med de flesta vuxenrelationer.
Klart.
Ska jag se ut så här? Pappa!
Tills det blir en sårskorpa. Det borde gå ganska fort.
Eller så...
...försöker vi sätta dit ett smycke.
-Menar du det? -Skadan är skedd, du har redan gjort hål.
Är det nån som känner nåt?
Som väntat... Ni har blivit blåsta av World Wide Web.
Inte en chans. Varför skulle nån skriva så om det inte var sant?
Det måste funka, det kommer det att göra.
Ja, absolut! Vi får äta mer.
Ja, vilken bra idé!
Kvällen var slut och jag packar ihop.
Då kommer det fram ett fetto som säger: "Du filmade inte när buketten kastades."
Så där ja... Är du nöjd?
-Det blev bra. -Tror du Luke kommer att gilla den?
Trivs ni fortfarande ihop?
Jodå.
-Är du hungrig? -Nej.
Kate, om du känner för att hitta på nåt
eller om du behöver hjälp med nåt, så finns jag här för dig.
Tack, pappa.
Grymt.
Känner du? Den ljuva känslan av ett ständigt expanderande sinne!
-Jag känner ingenting. -Nästa gång kanske ni kan testa kanel.
-Spiskummin. -Oregano.
-Paprika. -Vitlökspulver.
Usch.
Vet du vad jag gillar?
Monologer!
Monologer för skådespelare...
...är som cheesecake för en tjockis.
Ljuvliga! Näringsrika!
De är helt nödvändiga!
Vet du vad?
Blorg måste få fler monologer.
-Hur många? -Sju.
Sju monologer. Tydliga monologer.
En om hans barndom, kanske.
Om hur familjen inte förstod honom, och fortfarande inte gör det.
En om hans första kärlek.
Kanske en om när hans pappa dog.
Monologer som framförs av en enastående skådespelare är som...
Det är som...
Cheesecake för en tjockis!
Ja, precis! Du har hajat!
Du är en suverän skådis, Oliver. Världen måste få uppleva din storhet.
-Världen måste få... -...uppleva min storhet!
Ja!
Okej, då så.
Du känner mig så väl!
Som om du fanns i mitt huvud.
Som en fästing.
Följ mig mot lägret, min trogna medhjälpare.
Kom nu!
-Känner du ingenting? -Inte ett dugg.
Men det är viktigare att Oliver har kul än att jag har det.
Det gäller att inte vara självisk i ett moget förhållande.
Visst.
Man kan nästan säga att kul för honom är kul för mig.
Som att vi är ett.
Som att vi sitter ihop.
Okej... Säkert att du inte märker av muskoten?
Varför ler du aldrig?
Jag ler.
Jag ler ofta. Jag är ständigt leende.
Nej, vänta, det där är inget leende. Det är ett läskigt ansiktsuttryck.
Dessvärre har jag ett läskigt ansikte.
Vilken märklig färsking du är.
Det är sant! Männen i vår släkt har haft läskiga ansikten
i hundratals år när kosackerna jagade oss.
-Du skrattar inte heller. -Skratt är inte det enda sättet att visa
att nåt är kul.
-Är det fakta? -Ja.
Gör nåt roligt,
-så ska jag reagera utan att skratta. -Okej.
Jag kan ju inte bara göra nåt roligt.
Hallå? Tallkottsbolaget.
Mr McQuaid?
Han är här. Var god dröj.
Det är till dig.
Var det roligt?
Hörni!
Vi har ett problem.
Vad fan gör du, Oliver?
Här uppe kan världen se mig!
Se min storhet! Hör ni det, Boring?
-Jag behöver inte er. -Kom ner!
Jag är som cheesecake för en tjockis!
-Vad sa han? -Det är en lång historia.
Du borde komma ner. Droger och höga höjder går inte ihop.
Det kanske du har rätt i. Jag kan vara upphöjd utan att vara högt upp.
-Var försiktig, bara. -Jag är muskotkungen. Jag klarar allt.
-Kom ner nu, Oliver. -Okej...
Jag kan inte...
Jag kommer inte ner.
Herregud, jag kommer inte ner.
Gud... Hämta mamma!
Vad skrattar ni åt? Sluta skratta.
Hallå. Är det ekorrpolisen?
Det är en nödsituation. Vi kan betala i nötter!
Sluta skratta, sa jag!
Det är inte roligt!
Det funkar... Ja... Det funkar!
Det funkar. Gloptoniterna jublar! Gloptoniterna jublar!
Helvete!
Hej, pappa.
-Jag är faktiskt hungrig. -Härligt. Vill du ha en macka?
Jag gör en macka åt dig.
Har du hört talas om Dominguez Rocks?
Jag såg om Ghostbusters häromkvällen. Det här kom jag på:
Bortsett från spökena så är det bara en riktig skurk - den där miljösnubben.
Hur kan det komma sig? Han gör ju bara sitt jobb.
Han skyddar miljön, medan Ghostbusters spränger bankettsalar i luften.
Jag skulle kunna skriva ett helt filmmanus där miljösnubben är god.
I hans ögon är det han som är god.
Intressant.
Vi är alla hjälten i vår egen berättelse, och vi inser inte...
...att vi förmodligen är skurken i nån annans.
Du får ursäkta röran.
Jag försöker få grönskärmen att funka, och till råga på allt har panelen pajat.
Det är bara...
...så typiskt.
Snygg piercing, förresten.
Tack. Snyggt blått ansikte.
Tack.
Jag ville säga en sak. Jag förstår om du hatar mig...
Jag hatar dig inte. Förlåt för att jag var taskig mot dig.
Tack.
Jag ber också om ursäkt.
Tack.
Jag har fantastiska nyheter.
Jag har pratat med pappa och han bekostar vår resa till Dominguez Rocks.
-Vi kan åka. -Är det sant?
Våra föräldrar måste ge sitt medgivande och vi måste få Stargrove att följa med.
Men, ja.
-Varför gjorde du det för min skull? -För att du är min vän.
Hejsan, Tallkottsbolaget. Det här är mr McQuaid.
Hej, Emaline.
Ja, jag tycker om dig med.
Undertexter: Martina Nordkvist