EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Chip!
-Det här går inte. Det slutar inte gråta. -Hon slutar inte gråta.
Jag klarar inte det här. Vi borde inte ha gjort det här.
Det är vår första gång, London. Det känner av...
-Hon känner av vår nervositet. -Jag orkar inte med mer spya!
-Ta av den här. Akta mitt hår. -Jag ska.
Så där. Av med den.
-Shortsen. -Okej. Jag fixar det.
Så där.
Så där, ja.
Sjyst, hör ni.
Vi jobbar ihop. Du får snacka med henne.
-Dejten gick visst inte så bra. -Nej.
-Mår du bra? -Ja. Jag känner mig bara lite trängd.
Jag vet.
-Ibland vill jag bara komma härifrån. -Vi måste skaffa ett eget ställe.
-Jag ringer Topher om det. -Han ringer ju aldrig tillbaka.
Det är känsligt. Han väntar på att de ska börja bygga hotellet.
-Du kanske borde åka dit personligen. -Visst.
Jag vet att du är sur för det som hände med butiken och allt...
Jag är glad att jag blev av med butiken. Det är trist för dem som handlade där...
-Vad menade du med "allt"? -Inget.
Bara att allt förändras i Venice. Jag vill inte att du blir besviken.
-Det har bara gått ett par månader. -Nästan fyra.
Jag vill att det ska vara som förut.
Okej...
Vad behöver du hjälp med?
Jag behöver prata med Topher. Jag har ringt honom flera gånger.
-Han visste inte vad det gällde. -Hotellet. Vi hade en överenskommelse.
-Jaså? -Ja.
Jag fick Veniceborna att stödja hotellbygget.
Det minns du väl? Du var ju med. Som tack skulle Topher...
-Jag tror att jag skulle få ett hus. -Ett hus?
-Lovade Topher dig ett hus? -Inte... Det var det han menade.
Det enda du gjorde var att blidka en samhällsgrupp. Det var bara PR.
Vi säger så här: Jag nöjer mig med 10 000. Sen går vi skilda vägar.
-Det kommer inte att hända. -Jag slogs för er. Jag svek...
Jag svek folk som litade på mig.
-Jag borde få nåt i gengäld. -Det är inte det jag har hört.
Jag kan få dem att ändra åsikt igen.
Knappast. Du har inte den makten längre.
ETT TILL BYGGPROJEKT AV WEINER & KAUFMANN
-Ställ dig i kö. -Jag känner chefen.
"Proletariat." Jaha, kaffe för folket.
-Åtta dollar. -Det rika folket...
-Och vems fel är det? -Karl Marx?
Ditt! De höjde hyrorna på grund av hotellet du pratade så väl om.
-Jag blev av med min butik också. -Vad vill du?
-Jag vill bara ha en kaffe. -Jag tar inte dina pengar.
-Tack. -Nej, du får inte handla.
Okej. Jag...
Jag ska tänka på det.
Växeln...
Jag vill tacka de som kom till min hund Pinots begravning i onsdags.
Det kändes bra att ni var där.
Speciellt eftersom min andra hund dog nyligen. Noir.
Men det var inte det jag ville prata om i dag.
Jag vill prata om en annan bästa vän jag förlorade nyligen.
Han försvann, och jag var inte beredd på det.
Det gjorde mig ledsen att det hände.
Och att han inte berättade om det.
Och att han ljög. Det skakade om mig.
Han var min eskimå. Han hjälpte mig att bli nykter.
Jag trodde att vi var ärliga mot varandra.
Men i dag vill jag vara positiv.
Jag har en spännande affärsidé.
Jag försöker att vara tacksam. Tack. Det är skönt att vara här.
Vi hinner inte med nåt mer.
Om inte nån vill lätta sitt hjärta.
Inte det?
Då ber vi.
-Tråkigt med hundarna... -Gud.
Ge mig sinnesro att acceptera det jag inte kan förändra,
mod att förändra det jag kan och förstånd att inse skillnaden.
Nej. Inte sätet.
GENTRIFIERA INTE VENICE
Dra åt helvete.
GE ER
Jag vet att det känns jobbigt. Han är din kompis och du saknar honom.
Men han kommer aldrig att be dig om ursäkt.
-Han lär aldrig säga att du hade rätt. -Tack för omtanken, George.
Jag trodde inte att du gillade mig.
Du måste stå på dig. Annars blir det bara värre.
Vi måste vänta på rätt tillfälle att släppa in en sån person i våra liv.
Skit också.
Helvete.
-Hej! -Tjena.
Kom in. Jag skulle precis göra kaffe...
Mår du bra? Du ser sliten ut.
Det dyker upp en massa känslor av att vara i stan.
-Som att det har öppnats ett hål. -Ja.
-Vill du ha lite tejp eller nåt? -Jaha. Nej.
Om du inte har ett par rena byxor.
-Blinkar vi åt varandra nu? -Ja, det gör vi.
Jag har ett par cargobyxor med tillhörande skidmössa.
-Ett par långa byxor bara. -Okej.
Funkar hängiga byxor?
Bara... Det spelar ingen roll.
Byxor! Berätta vad som händer.
Som jag sa är det längesen jag var i stan. Det är...
Det känns som att folk är arga på mig för nåt jag har gjort.
Vad orättvist.
Det är så folk är, antar jag. De gör sånt.
Ja, det gör de. Hur som helst behöver jag nånstans att bo.
-Snacka med min hyresvärd. Han är sjyst. -Jaså?
Ja. Han snackar alltid om han vill ha en massa folk hit.
Ställ dig i kö, Chip. Han är hur skön som helst.
Jag har missat att betala hyran tre eller sex gånger.
Men du borde skynda dig, för han sa att hyrorna skjuter i höjden snart
på grund av det nya hotellet.
-Helvete! Ut! -Va?
Fan! Jag kan inte umgås med dig.
-Varför inte? -På grund av det du gjorde.
-Du blåste alla i området. -Inte du också. Av alla människor...
Nej! Dina handlingar är konsekventa.
De leder konsekvent till konsekvenser. Det handlar om handling och konsekvens.
WEST SIDE RYTM OCH DANS
Hallå.
-Hallå. -Du är sen.
-Förlåt... -Vi får börja. Jag har många lektioner.
-Jag har din post. -Lägg den där.
Du skrev i mejlet att du brukade dansa, men att du inte är i form.
-Jag spelar inte paddeltennis lika ofta. -Det är inte träning. Ställ ner väskan.
Jag spelar en låt, så får du visa vad du kan.
Kom igen. Improvisera.
Rosa. Förlåt att jag är sen...
Jag trodde att det var en privatlektion.
-Är du Bryan? -Ja. Jag mejlade dig.
-Vem är du? -Dennis. Jag är under dig.
Jag hyr där nere. Vi är grannar. Vi ses i området.
Helvete.
EN INTRODUKTION TILL WAKE: LEV SOM OM DET VORE DIN SISTA DAG
Hej.
-Jag gick till restaurangen. -Vad hände?
-Jag vet inte. -Vad hände med byxorna?
Jag var tvungen att låna ett par byxor av Cooler.
-De ser tajta ut. -Det gör inget.
Var försiktig när du cyklar.
-Nån snodde precis cykeln. -Va?
Jag var på restaurangen.
-Såg nån vem som tog den? -Nej. Jag trodde att du skulle vara där.
-Du sa inte att... -Jag bytte pass.
Wren tog mitt pass. Jag kände inte för det.
Gick du på yoga i stället?
Det är inte riktigt yoga, men jag behövde rensa tankarna.
Jag vet inte om jag vill jobba på restaurangen.
-Vad är det här för ställe? -Pratade du med Topher?
Ja. Vi snackade och ska bara lösa några detaljer. Det gick bra.
Skönt, för jag hittade ett gulligt ställe i Venice.
Här är adressen. Vi kan gå dit senare.
Okej, jag... Vad fan! Det där är min cykel.
-Okej, vi ses där. -Okej.
Stanna, din idiot!
Hejsan.
Hej.
Rosa, eller hur?
-Bryan, eller hur? -Nej. Jag heter Dennis.
Du skojar med mig.
Förlåt för det som hände. Jag hoppas att jag inte skrämde dig.
Jag skulle ge dig din post, och när du bad mig dansa
ville jag inte göra dig besviken.
-Vad är det här? -Det är vin.
-Men det såg du nog. -Ja.
Jag öppnar en vinbutik. Det är ett tillfälligt kontrakt,
men om det går bra kan det bli permanent.
-Vad gillar du för vin? -Rött.
Rött, bra. Då vet jag precis.
Jag har ett gott Syrah-vin. Du måste smaka.
Inte nu. Jag ska träffa en kund i Malibu.
Och klockan är tre på eftermiddan.
Okej. Då får du den här. Du kan dricka den senare.
Är du här senare?
Du ska ju till Malibu. Jag tar hand om den åt dig.
Om du vill dricka den med mig kan vi träffas senare.
Ja. Okej.
Jag menar att det låter kul. Tack.
-Då ses vi sen. -Ja.
Du... tidigare...
Jag heter Dennis. Så att du vet.
Jag vet.
Stanna, din idiot! Stanna!
-Vad är det som händer, Cooler? -Det tror jag att du vet.
-Hyresvärden vräkte mig. -Det visste jag inte.
Kom igen! London är där inne och pratar med den där mäklarroboten.
Är hon... Jag visste inte att det var ditt ställe. Hon sa Venice, inte Mar Vista.
Alltså... Allt har med konsekvenskedjan att göra.
Först bygger de ett fint hotell, och helt plötsligt
vill min hyresvärd ha en massa pengar av mig.
-Är du inte skyldig honom det för hyran? -Kom igen. Du låter precis som honom.
-Jag hjälper dig. -Nej, jag klarar mig själv. Tack ändå.
Jag vet inte om den får plats.
-Jodå. Den fick plats förra gången. -När du hade bil med flak?
Så ser trädgården ut. Det finns plats för våtdräkter och surfbrädor.
Och där borta står ett piano. Det är ganska grymt.
-Hur länge gäller hyreskontraktet? -Två år.
Okej...
Hej.
-Förlåt. Jag hjälpte Cooler. -Det gör inget. Fick du tillbaka cykeln?
Nej. Jag var nära, men det gör inget. Jag behövde träningen.
Aloha.
-Hej. -Jag heter Scott. Jag kan visa dig runt.
Det behövs inte. Jag kände killen som bodde här...
Bara så att ni vet är toaletten min. Jag tar med mig den.
Vad tycker du?
Det ser bra ut. Den är tillräckligt stor. Läget är bra. Hyran också.
Hur mycket...
-4 000. -I månaden?
Det är marknadspriset.
-Det är alltså... -Jag vet inte riktigt.
Nej, precis.
Och det känns konstigt att ta över Coolers hus.
Ja. Och det är det första stället vi sett. Alltså, ingen stress.
Ja, för 4 000 dollar i månaden vill vi vara säkra.
Jag kommer tillbaka och hämtar burkmaten. Jag har räknat efterrätterna.
-Skämtar du? -Va?
Är du med i Anonyma alkoholister?
"Ta det lugnt." Hjälper det ens?
Det är inte min. Min före detta kompis satte den där.
-Han bodde här när vi var kompisar. -Svek han dig?
-Ja. -Typiskt alkoholister.
Ska inte du dricka?
Jovisst.
Skål. Tack.
Har du bott här länge?
-Ja. Jag är uppvuxen här. -Jaså? Jag med. I stort sett.
Jaha? Känner vi varandra sen tidigare? Vi känner nog samma folk.
-Gick du på Venice high? -Nej.
Det är häftigt att träffa en äkta Venicebo.
Nån som inte bara har sett Dogtown och tror att de vet allt.
Absolut.
-Men det är en bra dokumentär. -Jättebra.
Det här är inte lätt. Jag pratade med Wren och...
-Helvete. Hon vill att vi flyttar. -Det var inte det hon sa.
Det är logiskt. Vi har bott där ett bra tag.
Sa hon när vi måste flytta?
Hon vill inte att vi båda flyttar.
-Bara jag. -Jag känner henne ju.
Ja. Det förstår jag.
Hur lång tid har jag på mig?
Skit.
Har du nånstans att bo i natt?
Skojar du? Det här är min stad. Jag kan bo här gratis i åratal.
-Dennis, kanske? -Han är ett alternativ. Helt klart.
Vi träffas i morgon bitti och kommer på nåt.
Okej.
Hej då.
Rakt fram här och sen till höger.
Tack.
Paja inte det här. Paja inte det här, för fan.
Har du en hund? Jag älskar hundar.
-Förlåt. -Det gör inget. Jag fattar.
Pinot blev påkörd. Han hörde den inte. Det var en Tesla.
Åh, nej.
-Sen dog Noir... -Noir.
Ja. Jag tror inte att hans lilla hjärta klarade av det.
-Du måste slänga hundsängen. -Jag gillar att titta på den.
Hej.
Här. Den här...
Den är din.
Jag har tänkt på vårt sista samtal.
Det var mycket som pågick. Rädda Venice-grejen.
Jag hade druckit, och så det där med jackan.
Jag vet att du vill veta sanningen om olyckan.
Förlåt. Jag förstod inte det då.
Jag kan berätta nu.
Om... Om du har tid, eller om du ens är intresserad.
-Flyttade du hyllan hit? -Ja. Det är mitt hus. Jag får göra sånt.
-Ja. -Alltså...
Där blir bra.
Var ska jag...
När jag flyttade till Los Angeles kände jag inte nån. Jag fick ett byggjobb...
Kan vi hoppa fram till olyckan?
-Det har varit en lång dag. -Visst.
Den kvällen var det i princip slut mellan mig och Tilly.
Hon hade fått en roll i en serie.
Hon skulle bli en stjärna.
Men hon...
Jag älskade henne.
Bara att vara med henne...
Det kändes jättebra.
Hon var som ett varmt ljus.
Det lyste om henne.
Vi körde på en unge.
Hon gjorde det. Hon körde. Jag...
Hon var nykter, men det hade inneburit slutet för hennes karriär.
-Offrade du dig för hennes skull? -Nej. Jag gjorde det för min skull.
Jag tänkte...
Jag tänkte att om jag gjorde det...
Om vi hade det här gemensamt...
...hemligheten.
Då skulle vi kanske känna samhörighet.
Det skulle...
...hålla ihop oss.
Hon höll på att krossa mitt hjärta. Jag ville bara dra ut på det.
Jag förstår dig.
Du var kär och du var desperat.
Jag förstår att du ljög just då.
Tack.
Problemet är att du inte bara ljög då.
Du ljög om och om igen.
Och inte bara på mötena. Du ljög var du än var.
Du ljög för mig och alla som ville lyssna.
Och alla lyssnade på dig, och vi litade på dig.
Du ljög inte på grund av ett krossat hjärta. Du hade inte en ädel anledning.
Du gjorde det för att få ligga. Och du gillade all uppmärksamhet du fick.
Jag är ledsen, men det är slut med det nu.
Det här är en chansning, men...
Får jag bo i gästhuset? Bara i kväll, tills jag får ordning på lite saker.
Det här är för din egen skull.
Jag har inte druckit sen vi sågs.
-I morse? -Nej. För fyra månader sen.
Bravo.
Helvete!
Spike!
Spike.
Vänta, Spike! Jag är inte snuten. Jag är jag.
Undertexter: Sebastian Lilja