FLEISHMAN V PRŮŠVIHU
Fleishman se ráno probudil ve městě,
kde strávil celý svůj dospělý život.
A kupodivu byl najednou
obklopený ženami, které ho chtěly.
Neobyčejnými ženami.
Emancipovanými a nezávislými ženami,
které věděly, co chtějí.
Ženy napohled laskavé.
Ženy působící motivovaně a svolně.
Některé ale poslaly jen fotku s tangy.
Nebo s čouhajícími kozami.
Nebo je přímo ukázaly.
Na rozvedeného po 15 letech manželství
toho bylo snad až příliš.
Tohle všechno po tom, co ho v mládí všechny odmítaly?
Po tom, co se s jednou ženou spojil navždy?
Kdo by to byl řekl?
Kdo by to byl řekl, že ho ještě čeká něco takového?
Pro Tobyho ženy nebyly objekty.
Byly to rádkyně. Nebo spíš hrdinky.
Učily ho, jak žít, když se teď najednou
ocitl bez Rachel.
Ve svém novém bytě se ráno probouzel
s pocitem panické hrůzy.
Kde to je? Kde je ona? Kde je jeho domov?
„Něco je špatně,“ pomyslel si. „Jsem v průšvihu.“
Už vedle něj neležela Rachel.
Neslyšel její neustálé brblání.
Strávím celý den uklízením,
ani nebudu mít čas na oběd.
Už se nevracela domů z fitka
v lepší náladě než obvykle.
Byla to katastrofa. Úplná katastrofa.
Snad to bude v pořádku. Nevím.
Přijdu pozdě, takže potřebuju vyzvednout ten předpis.
Na horní víčko si nanášela
silnou vrstvu tekuté černé linky
s přesností artroskopického robota.
Už jsou děti připravené?
Ale onoho rána netrávila čas
v mnohem hezčím bytě, který teď měla pouze pro sebe.
Je místo na józe.
Odjíždím na sever do Everglade,
a oznamuju, že jsou děti s tebou.
Oznamuješ? Vrátil jsem snad děti o den dřív?
Co sis myslela?
Otevřelo se místo.
S dětma si nemůžeš jen tak hrát.
Když nebudu na telefonu?
Když mě zavolají do nemocnice?
To se ale naštěstí nestalo, že?
Mám večer plán.
Mám je mít až zítra.
Je to jedna noc. Zavolej Moně.
Chci být s nimi, když je mám.
Nechci jim zařizovat hlídání.
To jsi celá ty.
Myslela jsem, že větší kravinu než včera nemůžeš říct.
Agresivně si dělat kariéru.
Moc hezké. Moc zralé.
Chvíli se takhle přetahovali.
Toby se snažil vzpomenout si,
co tak strašného večer řekl.
Ale na nic nepřišel.
Jak to můžeš udělat.
Takhle je probudit.
Napřed se musím postarat o sebe a pak jsou na řadě oni.
Zapomněl jsem, tvoje potřeby...
Prožívám těžký měsíc.
Potřebuju čas jen pro sebe.
Ty máš spoustu času, Rachel.
Poslední dobou ji oslovoval jménem jen na konci vět.
Musím jít, dobře?
Mám zpoždění.
Což bylo dobře, protože ho přešla erekce.
No tak, kde jste?
Jsem tak unavená.
Jsem nadšený, protože vás budu mít celý den.
Vaše máma vám tu nechala oblečení.
Tady máš.
Tyhle jsou do Hamptons, ne do tábora.
Hannah poslední dobou říkala, co vyznívalo: „Ty blbej idiote.“
Chtěla jsem Corn Chex.
Ty blbej idiote.
Dobře.
Hanno, tyhle lupínky jsou bezva.
Musíš je ochutnat.
Fajn.
Díky, zlato.
Ne, musíme jít.
Rychle.
Jestli Rachel onoho rána Tobyho něčím přivedla do úzkých,
tak to byla návštěva obávaného doupěte,
centra kapitalistické společnosti 92nd Street Y.
Zapomeňte, co víte o centrech Y,
tohle centrum s jeho komickými rodiči
a školkou, kde se děti
vedly v pořadníku už od početí,
bylo prolezlé Upper East Side
stejně jako vše, co s ním přišlo do kontaktu.
Měj se, Hanno.
Toby! Ráda tě tu vidím.
- Ahoj. - Kde je Rachel?
- Má moc práce, jako vždycky? - Jo.
Agentura potřebuje vedení?
Jako bych ji slyšel.
Rachel byla divadelní agentka,
objevila Alejandru Lopezovou, autorku Presidentrix!
Tahle geniální hra
obrátila newyorskou scénu vzhůru nohama
a vtiskla Broadwayi novou tvář.
Presidentrix! byla všude.
Vznikaly parodie.
- Jsi jenom manželka! - Jsem jen...
Prostě něco jsem.
Fajn. Netleskejte tolik.
A nemohlo chybět ani zboží.
JENOM MANŽELKA!
- Opatrujte se. - Díky.
Má sprostý nápis.
Toho si nevšímej.
Uvidíme se později, Solly.
Nevyzvedne nás Mona?
Ne, já sám.
Toby!
Už dlouho jsem s tebou chtěla mluvit.
Jak se máš? Jak se daří dětem?
Jo, jsme v pořádku.
Jistě, je to změna.
Konečně jsem tě potkala.
Chci ti říct to, co už doufám sám víš,
že tě neopustíme.
Nikam nezmizíme.
Jsme i tvoji přátelé.
Nikdy ho nezaráželo,
že na tomhle Rachel záleželo.
Aby se proti tomu obránil,
myslel Toby na fyzioterapeutku, se kterou spal.
Nemohl si vzpomenout na její jméno.
Jamie? Jasmine? Jill?
Bylo to pro tebe těžké?
Ano... chci říct ne.
Nepřišlo to jen tak zčistajasna,
jestli se ptáš.
Ale Cyndi chtěla informace.
Jako všichni dnes.
Měl jsi večer rande?
Přeli jste se na rodičovském sdružení?
Na jarní slavnosti jste vypadali tak šťastně.
Otázky se netýkaly Fleishmanových,
ale manželství jich samotných.
Hádáme se příliš?
Jsou naše hádky příliš brutální? Máme dost sexu?
Jsme moc nešťastní?
Jak nešťastný je moc nešťastný?
Jenny!
Fyzioterapeutka byla Jenny!
Holky samozřejmě drží při sobě.
Na nás se můžeš spolehnout. Nic se na tom nemění.
Promiň...
Jsme tu pro tebe.
„Večer jdem na to.“
Promiň, práce.
Mám biopsii.
Jsi v nemocnici?
Lidi jsou pořád nemocní.
Nabídka a zájem.
- Jo. - Jo, jasně,
rád jsem tě viděl.
Zajdeme s dětmi na večeři,
posledně jsme si to užili.
Bylo to tak opravdu?
Je to staré. Vyrábí to římští mniši.
Vyrobí osm kusů ročně.
Cítím to v tom.
- Jdu do toho. - Líbí se mi.
- Na koho myslíš? - Ale no tak.
Pokaždé ti samí lidé.
Racheliny školní kamarádky,
s jejichž ujetými manželi to musel Toby vydržet.
Todd Leffer byl správce portfolia
v dluhovém fondu
a nikdy se nevyfotil
s mrtvou žirafou ani Trumpovým synem.
Rich Hertz byl tak bohatý, jak jeho jméno napovídalo.
Jeho otec vydělal v 80. letech jmění
nákupem životních pojistek
lidí trpících AIDS.
A pak tu byl opravdový alfa samec,
Sam Rothberg, viceprezident farmaceutické firmy,
díky kterému pronikl ibalgin
do lékárničky každé ženy.
S výjimkou ženy,
která ujížděla na Xanaxu.
Jak ti jde byznys s játry?
Lidi jsou pořád nemocní.
Na něco se tě zeptám.
Kdyby vaše děti řekly, že chtějí dělat medicínu,
co bys jim řekl?
Ne, ty to nechápeš.
Navážel se do mě.
Tenhle chlap vydělal prachy
na přemrštěných hypotékách tam,
kde lze získat byty vystěhováním.
A zeptá se, jestli chci, aby moje děti žily uboze jako já?
A chtěl bys?
Dobrý den.
Doktor Fleishman. Nevolám nevhod?
Po skončení jeho stáže
zažila medicína takové otřesy,
že dokonce ani specialista
ve špičkové nemocnici na Manhattanu nevydělával tolik,
aby mohla Rachel žít takový život,
jaký si vysnila.
Nikdy nechápala, že práce pro něj byla odměnou
a potěšením.
Zvláště v prvních náročných týdnech po rozvodu.
Clayi, jaká je nejrozšířenější vaskulární hmota?
Hepatocelulární karcinom.
Hepatocelulární karcinom
není ani vaskulární, ani nejrozšířenější.
Je to hemangiom.
Promiň, Clayi, já...
Poslouchejte,
nevím, jestli je to vhodné,
ale stejně to řeknu.
Rozvádím se.
Nechci vypadat jako osel.
Odpusťte mi.
- Jsi v pořádku? - Jo, v pořádku.
Co teď děláš?
Byli jsme se u psychologa ujistit, že jsou děti v pořádku.
Nedávno jsem se přestěhoval.
Fajn. Už ses registroval do aplikací?
Cože?
Tohle bude legrace.
Měl jsem účet na JDate... Jsou tam registrace?
Tohle je jiné.
Není to tak odlišné. Je to taky děs.
Ty jsi tam pořád?
Ano.
Tady máme pár.
Co to je? Na co se to dívám?
To je její maják.
Její maják?
Značí to připravenost.
- Její připravenost? - Jestli je volná.
- Dobře. - A svolná.
Vy jste tam taky?
Víš, co tím myslím?
Dobře. Díky... Dáme to stranou.
Musíme se věnovat pacientům.
Životy se samy nezachrání.
Na operační sál!
Hraješ si na boha.
Dnes večer nikdo neumře.
Během mé služby ne.
Dva týdny sledoval aplikace pasivně,
- vůbec se nezapojoval... - Nashle.
...až o víkendu.
Rachel vzala děti do Hamptons.
Byl to první víkend, kdy byl sám,
a měl pocit, že bez nich umře.
VYPLŇ SI PROFIL, MILENČE!
Aplikace se ho zeptala:
„Jaký máš oblíbený film?“
ABSOLVENT
Ale bylo to Tornádo.
Aplikace se ptá:
„Jak trávíš deštivou sobotu?“
Luštím křížovky.
Sleduje porno.
„Oblíbené jídlo?“
Salát Caesar. S krevetami.
Je to kuře se zeleninou. Bez omáčky a oleje.
„Jaké máš sluneční znamení a ascendent?“
Co je to ascendent?
Někde v odpovědích trochu přidal,
ale v důležitých věcech byl upřímný.
Přišla otázka: „Jakým způsobem jsi nezadaný?“
Jsem rozvedený.
To byla pravda.
Aplikace vyžadovala fotku.
PŘIPRAVEN?
ÚDAJE O KREDITNÍ KARTĚ.
OPRAVDU PŘIPRAVEN?
ZPRÁVY AHOJ!
- Hej. - Ahoj.
- Ahoj! - Ahoj. Jak se máš?
- Emoji - Jsi roztomilý.
- Jsi doktor? - Ty se máš.
- Emoji: upír - Kde bydlíš?
- V Brooklynu.
V Queensu.
Doktor v nemocnici, nebo doktor angličtiny?
Kde jsou játra?
Jsi kretén...
Vím, jaké to je.
A ne, děkuju.
Vyrůstala jsem v L. A.
Ztratil tím celou sobotu.
Dala jsem se na sociální práci.
Moc jsem toho vypila.
A celý víkend.
Jen si popíjím víno.
Jsem na starší.
Někoho mi připomínáš.
- Emoji: děda - Jsi sexy.
Emoji: rozzlobená s kouřem u úst...
Rozumějte, že Toby nebyl
v mládí příliš žádaným zbožím.
Jsi tak hezký.
Kde jsi byl celý život?
Emoji: samba ve večerních šatech?
Emoji: sklenice mléka
Dost o mně. Něco o tobě?
Táta byl taky doktor.
Emoji: fialový ďábel
V neděli večer už ho bolela tvář z neskrývané radosti a obdivu
a ruka a zápěstí z neustálého napětí.
Uvidím brzy tu roztomilou tvářičku?
Ale pak si najednou uvědomil,
že je to skutečné.
Všechno na Zemi se mění.
Tahle dynamika vás vždycky dokáže vytrhnout ze smutku
a vybídnout vás, abyste žili dál.
„Tak uvidím tě? Otazník, otazník.
„Nenechávej mě čekat, fešáku.“
„Promiň. Ano. Těším se.“
Sakra.
Jo, Joanie. Ahoj.
Jo, právě jedu nahoru.
Podívejte se na to.
Jsou jako nová.
Žádné jizvy. Jako by se nic nestalo.
Játra prostě musíte milovat.
Vážně. Ukažte mi nějaký pozitivněji laděný orgán.
Podívejte se.
Z čeho se dokážou zotavit.
Buďme jako játra.
Jsou nevyzpytatelná.
To všechny orgány, ale játra se rychlehojí.
Umí odpouštět.
Chápou, že v životě potřebujete víc šancí.
A nejenom že odpouštějí. Taky...
Vlastně prakticky zapomínají.
V temných dnech manželství
se Toby ponořil do práce.
Stále po očku sledoval játra,
která mu šeptala, že jednou po celé té zkáze
nezůstane ani stopa a že on se taky uzdraví.
Toby, máme novou pacientku z jipky.
To je bezva. Pojďme.
Jsem odborník.
Vaše žena má žloutenku.
Dobře.
Povíte nám, co se stalo?
Trochu mumlala a mluvila z cesty.
Byla nemotornější než obvykle.
Řekl jsem, půjdeme k doktorovi.
Nastoupili jsme do auta
a cestou omdlela.
Možná spí?
Přijdeme na to. Teď je v dobrých rukou.
Sestra Ortizová vás zavede do čekárny
a my manželku vyšetříme a zjistíme, co se děje.
O co tady jde?
Alkoholická cirhóza.
- Dobře. - Přehnala to s pitím.
Nejspíš roky potají nasávala.
Zdá se, že jsi si jistý. Joanie?
- Povídal, že mumlala. - Co přesně řekl?
Že byla nemotorná a mumlala.
- Je to pijanka. - Phillipe!
Omlouvám se. Alkoholička.
Osoba s alkoholismem.
Alko-američanka.
Fajn. Poslyšte, manžel říkal,
že byla nemotornější než obvykle.
Ať je to cokoliv, trvá to déle než týden.
Co dál?
Bere antidepresiva?
Měsíc užívá Zoloft.
Jak jsi to věděl?
- Zavolejte jejímu internistovi. - Dobře.
Předepsal jste jí Zoloft.
Cítila se sklíčeně.
Měla zvýšené enzymy?
Testy nebyly.
Takže nedělal. Měla hladinu AST 145,
ALT 103 a biliribin 14.
Je encefalopatická a koagulopatická.
Celkový cholesterol je 98.
Selhání jater. Jak pampeliška.
Celá moje klientela jsou čtyřicátnice,
co mají depku a pijí u oběda víc, než by měly.
Vážně?
Budu vaši pacientku léčit.
Promiňte. To byste dělat neměli.
K věci.
Pomohlo by, kdyby se jí lékař správně věnoval.
Neměla by neurologické příznaky a selhávající játra.
Pojišťovna nezaplatí víc než 15 minut.
Přesto musíte naslouchat.
Berte to jako ztracený čas.
Musíte se ptát a být pečliví.
Co říkal přítel Dr. Osler?
Pamatuješ si?
Poslouchejte ho.
Pacient řekne diagnózu.
Tak do toho.
Dívejte se pozorně.
Ach, můj bože.
Pacientka má měděný kruh kolem duhovky.
Wilsonova nemoc.
Viděl jsem to jen jednou.
Vidíte to?
Bože, je to tak krásné.
Jo.
Je to život ohrožující nemoc, ale vypadá to pěkně.
Tělo nedokáže zpracovat měď.
Projevuje se to nemotorností, jak říkáte.
Stačí k tomu jediná noc s alkoholem.
O víkendu byla s kamarádkami ve Vegas,
měly rozlučku se svobodou.
To je dobré vědět.
Dr. Clifton probere anamnézu.
- Dobře? - A co mám dělat?
Požádejte o pár dní volna
a zavolejte rodině,
aby vám pomohli s dětmi.
A až budeme něco vědět, ozveme se.
Dobře. Držte se.
- Díky. - Jo.
Takže nikdy?
Jsem v domácnosti.
- Domestikovaná. - Jsi legenda.
Žádná tráva? Ani cigarety?
- Cigarety? - Ahoj.
Blázníš?
Co by o mně řekly ostatní matky?
Jsem vyvrhel.
Věřil bys, že Libby už nevdechuje do plic nic jiného
- než smog v New Jersey? - Vyrostla.
Má moji podporu.
Znal jsem jednoho chlápka, který žil pod jeskyní.
Ne uvnitř, ale pod ní. V Argentině.
A vyšlechtil odrůdu trávy
a zkombinoval s extraktem.
Takže jste sjetí, ale nevíte o tom.
Co to má znamenat?
Cchci vědět, že jsem sjetá.
- Jsem teď sjetý? - Jsem teď sjetá?
Být sjetá, mám hlad.
- A to nemám. - Jasná známka.
- Vybráno? - Chviličku.
Mám hlad.
Sendvič s tuňákem.
Počkej. Promiňte.
Americká zdravotnická asociace
doporučuje jíst tuňáka jednou měsíčně.
Ti lidé jsou zvířata.
Budu si přát sendvič s tuňákem. Děkuji.
Dám si Dřevorubcův talíř
a jako přílohu grilovaný sýr.
Dětinské.
Já si dám bílkovou omeletu se špenátem,
bez másla a téměř bez oleje.
Klasické hranolky?
Žádné.
A bez chleba, prosím.
- To se mi líbí. - Dobře.
Děkuji.
My tři jsme se začali po mnoha letech pravidelně scházet,
když Toby zavolal, že se rozvádí.
Je to šílené. Když jsi ve vesmíru,
a nevíš kde,
máš pocit, že jsi uprostřed.
Napadlo tě někdy,
že bys neměl být právník?
Každý den.
Jak ses měla?
Fajn. Nic se nedělo.
Toby Fleishman?
Elizabeth Slaterová. Toby Fleishman.
Bože!
Teď jsem Epsteinová. Ale jo, ahoj.
-Čau? - Ahoj.
Chci ti oznámit, že se rozvádím.
Poradil mi to můj terapeut.
Prý je uzdravující
oslovit lidi, které jsem od rozpadu manželství neviděl.
Byla jsem šokovaná.
Jsem šokovaná.
Odstěhoval jsem se.
Děti mám každý druhý víkend
a když dělá přesčasy.
Dlouho nám to neklapalo.
Chodili jsme na párovou terapii,
řekli, že máme tři ze čtyř jezdců
manželské apokalypsy.
Kteří to jsou?
První bylo pohrdání.
Obranný postoj.
A vypnutí... Rozumíš?
Čtvrtý si nevzpomenu.
Byla to vážně taková posraná mrcha?
Možná ano.
Nesnášela jsem ji.
Můžu to tak říct?
Vím, že jsem to právě řekla, ale nevadí ti to?
Jo, já vím.
Je to nějaký čas.
Možná 10 let? Nebo 12?
Od doby, co ses neukázal na mé svatbě.
Takže 12 let.
Je mi to líto. Bylo to těžké.
Jo. Měl jsi mi zavolat, víš?
Byla to noční můra.
Hádali jsme se na veřejnosti.
Moc se omlouvám.
Nemohl jsem.
Stejně jsi mi měl zavolat.
Ihned jsme si dohodli schůzku.
Vzala jsem si volno od života
hospodyňky v New Jersey a vypravila se do velkoměsta.
- Ahoj. - Ahoj.
-Čau. - Nazdar.
- Pojď. - Jo.
- Pojď ke mně. - Obejmi mě
Nedáme si něco k jídlu?
Jedl jsem v úterý.
- Vede se ti dobře? - Jo, jsem v pořádku.
Fajn.
Nevím. Bojím se o děti.
Nesnáším víkendy, kdy je nemám.
Děsím se, probouzení v novém bytě.
Je to brloh ve srovnání s palácem, kde jsem bydlel.
- Jasně. - Vážně.
Ale...
To těžké mám snad za sebou.
A jo, vlastně bych řekl,
že teď mě čeká to zajímavé.
Mrkni na to.
Co je to?
Je to houf potenciálních sexuálních partnerek,
které tvoří podhoubí tohohle města.
Možná jsou tu věčně.
Toby Fleishman.
Ty bláho.
Představíš si ty roky,
kdy jsem nedokázal navázat oční kontakt?
Nemůžu uvěřit, kam tě život zavál.
Vypadá to, jako bychom o sobě nevěděli,
ale každý měsíc hledám v časopise
tvoje jméno a čtu příběhy.
Jako bych slyšel v uších tvůj hlas.
Jsem na tebe pyšný.
Jo. Už nejsem v časopise.
Už nejsem vůbec nikde.
Tohle je...
Jo.
Náš přítel Seth se nevyptával.
Kámo.
Otevřel se ti svět. Vychutnej si ho.
- Snažím se... - Mám bezva nápad.
- Jo? - Oblékni si kraťasy.
- Proč? - Půjdeme na jógu.
Je sobota večer.
Je sobota odpoledne. Věř mi.
To nejde. Měl jsem panáka.
Patří to chlapovi, kterého vycvičil Bikram.
Založil frakci, co málem položila
indický politický systém na kolena.
- Vážně? - Ano.
Kdo chodí na jógu?
- Holky. - Jo, jasně.
Návštěvou jógy ženám ukážeš,
jak jsi vyspělý a že nepřijímáš
patriarchální systém, kterého se bojí.
Musím jít domů. A ty s někým nerandíš?
Dělám to pro tebe.
Kolik holek dostaneš do postele?
Asi 60 %.
Nebo 30 %. Nevedu si záznamy.
Měl bys být na 100 %.
Měl bys ojet každou.
Teď je ten pravý čas. Jsi na vrcholu.
- Jsi vybíravý? - Klidně bych
zasunul penis do osla. Jsem vybíravý.
Tak v čem je problém?
Problém? Já nevím.
Ukončuju manželství
s tou, co nedovolila močit vestoje.
Potřebuju se uzdravit.
Opravdu jsi mi chyběl.
Jdi si obléknout ty kraťasy.
Děti trávily víkend s Rachel,
pozval nás Toby do nového bytu.
Sešli jsme se poprvé po 15 letech.
Proč ne v centru?
Mám tu děti a pracuju u parku,
tak jsem v Upper East Side jako vězeň,
dokud mi z Haagu nedovolí odejít.
Potřebuješ žaluzie.
Taky potřebuju nový toustovač.
Rachel má skvělý.
Prohlašuju tohle místo za rozkošné.
Miluju tenhle byt.
Připomíná mi první byt, kde jsme bydleli s Adamem.
Jo?
Připomíná mi to naši kolej v Izraeli.
- Není hezký. - Mně se líbí.
Nesnášel jsem byt, ke jsme bydleli.
Byly tam vysoké stropy.
Vratní nosili uniformy jako v armádě.
Rozvod je jako desková hra.
Na začátku manželství jsou všechny kameny bílé.
Pak se postupně objevují černé kameny.
Bojujete, ale je to legrace
a je to v pořádku, protože převažuje bílá.
Ale pak se něco stane a manželství se rozpadne.
Najednou celá deska zčerná.
Takhle hraješ Othello?
Ten název Othello by měli změnit, ne?
I dobré vzpomínky jsou teď zabarvené dočerna.
Jsou poskvrněné a prohnilé.
Ne všechny.
Ale jo, všechny. Dobře?
Když se teď ohlížíte za hádkami během líbánek
nebo spory o jméno dítěte,
už to nejsou jen malicherné boje.
Jsou předzvěstí.
Když jsme se brali, neměli jsme ani ponětí o tom,
co to znamená navždy.
Říkám to pořád.
Manželství je pro naivky.
Jak víte, jak se budete cítit,
až budete třikrát tak staří.
Kolik ti bylo,
- když ses ženil? - 26.
- Třicet. - Třicet.
Přestal váš mozek růst?
Opravdu mozek roste?
Po dvacítce jsem byl k smíchu. Koho bych si vzal?
Pro co bych se rozhodl?
Rostete. Měníte se.
Seriál Přátelé.
Když to začalo, líbilo se mi to.
Když teď uslyším úvodní znělku, mám chuť se zabít.
Na se Přátele nedívej.
Vidím lidi kolem sebe, jak svoje partnery přerůstají.
Z mých kolegů v práci
se stala ubohá, zoufalá stvoření,
která se opíjejí na rozlučkách se svobodou,
protože se bojí jít domů.
Víte co?
Viděl jsem je na svatbách.
Byli zamilovaní.
Byli šťastní.
Ty a Rachel taky.
- Jo, byli. - Jo, opravdu.
Jak se může inteligentní člověk
pro to rozhodnout?
Chodíš ještě na terapii?
Ne. Mojí terapií jsou aplikace.
Je to jako skupinová terapie,
ale nakonec zasunu terapeutce penis do úst.
Můj terapeut to dělá.
Potkali jsme se a zasmáli se.
A v našem smíchu jsem cítila cosi nebezpečného,
ozvěnu našeho mládí.
A to nás přivedlo sem,
v den, kdy Rachel přivedla Tobymu děti
o den dřív, než bylo v plánu.
Dělá si, co chce.
Nemělo mě překvapit,
když mi děti napochodovaly do bytu ve čtyři ráno.
Ve 4 ráno!
Jsem úplně vytočený.
Myslel jsem, že po rozvodu spolu vyjdeme.
Jak tě to napadlo? Byla to hrozná manželka.
Jo, já vím.
Myslel jsem, že je dohoda,
kterou budeme dodržovat,
a že budeme vycházet.
Ale co si pamatuju,
já jsem normální a ona šílená, takže to nikdy nemůže fungovat.
Omlouvám se.
Měl jsem rande.
Můžu se podívat?
Dobře. Tady to je.
Co jí říkáš?
Pěkná.
Kolik jí je?
- Ukaž. - Nevím.
Říkala 39.
- Ne. - Ne?
- Té není 39. - Ne?
Na randění je zvláštní to, že nikomu není 39 nebo 29.
Je jim 40 nebo 30.
Tyhle věky by se neměly používat.
Jak to šlo s tou zooložkou?
Chtěla, abych ji dusil.
Cože?
Jo. To se děje pořád.
Ženy jsou puštěné ze řetězu.
Jsou emancipované.
Tohle je opak emancipace.
Dělají to, viděly to v pornu.
- Cos udělal? - Složil jsem lékařskou přísahu.
Vážně. Vždyť by mohla zemřít.
Řekl jsem jí to.
Co říká ta přísaha o zlobivých holkách,
co potřebují dostat na zadek?
Ale no tak. Ne.
O čem jsme mluvili?
- O věku. - Správně.
Když jsem to řešil,
nastavil jsem hledání v rozmezí 21–28 let.
Takhle bylo nejstarší ženě 35.
- Vyzraj na systém. - Přestaň.
Mně se mladší ženy nelíbí.
- Vážně? - Ne.
Chci říct...
Nejsme tak staří, že?
Ženy v našem věku nejsou staré. Mladší nás snesou.
Domyslels to úplně?
Mýlím se?
Nevím.
Holku to přivádí k zamyšlení nad tím,
jak může na trhu obstát.
S tím si nelam hlavu.
- Jsi vdaná. - On byl ženatý.
Byl jsem na pár rande s 25letou,
ale pak jsem si změnil rozmezí na 39–47 let,
protože pokud chtějí mít děti,
nechci marnit jejich čas. Ale taky...
nemůžu být s někým,
kdo nechápe důsledky.
Jak si s vámi život pohraje
i když plánujete a jednáte správně.
- Jo, kámo. - Omlouvám se.
Jsem na ni naštvaný.
Je stará, aby chápala důsledky.
A stejně!
Kéž by lidé věděli o její promiskuitě
a ukamenovali ji na náměstí.
Ne, to není hezké.
- A kéž by příští muž... - Jo?
...který navštíví genitálie,
Ano.
zprudka kýchnul.
Ne, prosím ne.
Kýchnutí projede její vaginou a způsobí jí embolii.
Tak embolie nefunguje.
Jsem si jistá, že tak vzniká embolie.
Jste se na mé straně.
Vždycky.
Měl bych jít. Můžete se o to podělit.
- Jo. - Mockrát díky.
Díky.
Mám vás rád.
O.K.
- Ahoj. - Ahoj.
Na viděnou.
Ahoj! Jak bylo?
Zdravím tě.
Y pořádá soutěž STEM.
Můžeme se zúčastnit?
Vítězové půjdou v září na vědecký veletrh.
Myslím, že to půjde.
Máma říká, mám výhodu,
protože táta je vědec.
Dobře. Je tu autobus.
Co se děje?
Já autobusem nejedu.
Hanno. No tak.
Ne.
Jsi tak trapný.
To nemyslíš vážně.
Hned pojď s námi, nebo nepůjdeš k Lexi.
Nemůžeme jet taxíkem?
Musíš být schopná žít mezi lidma,
ale nepotřebovat být jako oni.
Musíš znát naše hodnoty.
Nevadí, když tě lidi vidí v autobuse.
Není správné, nejezdit autobusem.
Existuje pro to milion důvodů.
- Tati? - Ano?
Můžu chodit na golf?
Chceš hrát golf... Jo, jasně.
Podívám se na to.
Už podesáté během toho dne
přišla Tobymu na mysl otázka,
kladl si ji téměř neustále...
Jak se to stalo?
Jak se ze mě stal rozvedený muž?
Proč s nimi mají děti tolik společného
a přitom se zároveň podobají mně?
Jak se v tom ocitl?
- Tati? - Ano.
Mám projekt.
Můžeme udělat kvantovou superpozici?
To je Schrödingerova kočka.
Nerad bych zabíjel něco živého.
Bez mrtvé kočky to nepůjde?
Něco vymyslíme, dobře?
- Tati? - Jo.
Můžeme mít psa?
To myslíš vážně?
Nevím. Zeptej se mámy.
Musím se převléct.
- Kam jdeš? - Jde na rande.
- Díky, Hanno. - Co?
Nechceš pracovat na projektu?
Víš, jak si chodíš hrát s kamarády?
Dospělí taky tak.
A je to zdravé. Normální.
Mona.
Mono!
Díky, že jsi přišla.
- Ahoj! - Moc si toho vážím.
- Je Halloween. - Ahoj, Mono.
Ahoj, zlato. Ráda tě vidím.
Mono, jsi naše záchrana.
Můžeme vám přinést kostým jindy než na Halloween.
- Asi bych měla být potrestána. - To se dá zařídit.
Je vhodné sledovat něco takového?
Všechno zkazíš!
- Dobře. - Ty sluneční brýle...
Onoho léta se vylíhnul
jako mládě tuleně se zavřenými víčky.
Ale teď měl oči otevřené a byl z něj opět student.
A za ten krátký čas se naučil milion nových věcí.
Například také to,
že když zvolíte úhel pohledu,
uvidíte svět tak, jak ho ukazuje seznamovací aplikace.
New York je najednou plný lidí,
co nechtějí dělat nic jiného
než šukat, lízat, kouřit, prstit nebo foukat
na kompatibilní rozpálené tělo.
V uplynulých měsících hledal svoje místo,
užíval si tuhle jednoduchost.
Hej.
Jsi Alex?
Ne, já jsem Toby.
Jo, jasně.
A zjistil, že není jediný, kdo touží
s někým mluvit, líbat se a rozpalovat se,
i kdyby to bylo jen jednu na noc.
Měl schůzku s Tess,
se kterou si týden posílali oplzlé zprávy.
Snažil se vzpomenout, jak vypadá,
naposílala mu fotky svých tělesných partií,
že se mu nedařilo najít její tvář.
Emoji: biceps
Emoji: pokrčená ramena s výrazem „Co podnikneš?“
Ahoj.
Bylo mu 50 a dostal deprese,
tak jsem ho poslala na kurz přežití
s životní koučkou.
Víkend stál 10 000 dolarů.
Dobrý bože.
- Teď je z ní šamanka. - To mě neudivuje.
Po návratu mi řekl,
že by si rád užíval ve trojce.
Překvapilo mě to, ale říkám si: „Dívej, jak je život krásný.“
Tak říkám, že jasně.
Budou potřeba nějaká pravidla, ale proč ne?
Nejsem mrtvá.
To je od tebe velkorysé.
Ukázalo se, že touží po trojkách s jinými ženami.
Se dvěma ženami.
- Se mnou ne. - Ne!
Ne. To je šílené.
To mu poradila životní koučka?
Řekla mu, aby si žil svou pravdu.
Svou pravdu?
Myslíš si, že někoho znáš, a on pak udělá něco,
co by tě nenapadlo ani v nejdivočejších snech.
Svatá pravda.
Přesně tak to vidím.
Jak jste se vlastně poznali?
Je to legrační.
Při trojce.
Toby během toho léta zjistil,
že je o něj opět zájem.
Toby! Jo!
Chtěly ho nahoře.
Chtěly ho dole.
Dolů.
Chtěly ho na kolenou, to bylo nové.
Ano, madam.
Chtěly, aby zpomalil.
Chtěly, aby zrychlil.
Chtěly vědět, jestli bude mít orgasmus.
Chtěly, aby šel k mamince.
Chtěly mu říkat tati.
Do všech byl bláznivě zamilován.
V těchhle nocích se neptal, proč se mu to děje.
Alberte. Nazdar.
V těchto nocích byl vděčný, že je život dlouhý
a že může vyzkoušet všechny nové věci.
Byl tak ztracený.
A každou noc o trochu víc nacházel sebe sama.
Už vím. Můžeme dělat relativitu.
Jo. To vůbec není špatný nápad.
To je možná pro mě.
„Dobré ráno, doktore.“
Kdo je Tess?
Tess? To je stážistka. Kolegyně.
Je to nová pacientka.
Je to dobrá pacientka.
„Bylo to super.
„Mám spodní prádlo, těším se, že ho sundáš.
„Emoji: kočka se srdíčky
„Emoji: jedovatá lebka“
- Našel jsem roh! - Hned tam budu.
-„Večer?“ - Tati.
„Mám tu děti.“
Dílky zapadají!
Rozumím, kámo.
-„Emoji: palec nahoru.“ -„V 6?“
Pokusím se najít další.
Jo. Pokračuj.
„Ulice 866 East 91st. Kdykoliv od 17:00.“
„Emoji: smích a pláč.“
Jak ti mám zavolat?
Na pevnou linku. Nebo řekni Cyndi.
Z přespávačky jsi nevolala.
Pořídíš mi telefon?
Koupím, až ti bude 12.
To je za 4 měsíce.
Tak musíš být ještě čtyři měsíce hodná.
Cestou na přespávačku u Lefferových
cítil Toby úzkost jako pokaždé,
když nechával dceru uprostřed společenské zóny.
Zmátlo ho ale,
když šel kolem schodiště,
kde ho před týdnem vyhonila
žena, se kterou měl rande.
Dá se změnit místo mé bat micva?
Už jsme vytiskli pozvánky a složili zálohu.
Ještě nemám šaty.
Je to v listopadu. A znáš svou haftaru.
To je hlavní.
Jistě, tati.
Fleishmanovi! Ahoj!
- Dobrý den. - Ahoj, zlato.
Lexi!
Hanno, tohle musíš vidět.
Dobrý den, doktore.
Ahoj, Lexi.
Hanno, kdybys mě potřebovala... Jo, dobře.
Kluci dnes mají velké plány?
Jdeme pro knihy.
To je hezké.
Jak se má pan doktor?
Toby!
Přijďte s dětmi příští víkend do klubu.
Todd říká, že nehraješ tenis ani golf?
Hraju basketbal.
Vážně?
Naser si, Todde.
To je bezva.
Todde, už tě holka venku vyhonila?
Fajn.
Rachel vyzvedne holky
na představení, kolem 16:00.
„Jsi jenom manželka.“
Začíná to v 19:00.
Rachel rezervovala Joe Allen.
Není to zlatíčko?
Zavolej Hanně.
Ona zatím nemá telefon.
- Toby! - Jo?
Kup té holce telefon!
Mějte hezký večer.
Ahoj. Ahoj, Solly.
„Lefferovi tě čekají v 16:00.“
Co sis vybral?
Podívejme se... 4 000 faktů o vesmíru.
To je dobré. A tohle...
Tohle je spíš pro dospělé.
Nemají dětské knihy o relativitě.
Jo, to dává smysl.
Dobře, jdi to zaplatit.
Vezmeme si tyhle.
Dobře. To bude pro tebe?
Ano.
Dovolali jste se Rachel.
Zavolejte mé asistentce Simone...
Stejná věc se odehrává ve stejném čase.
Pokud to pozoruješ z jiného úhlu...
Znamená to, že je to pravda.
Víš co?
Zvedni takhle palec.
Dobře.
Zavři pravé oko.
Dobře. Teď zavři levé.
Zvláštní, že?
Je to jiná perspektiva, ale obojí je realita.
Najednou Tobyho napadlo,
že si s Rachel volal
naposledy v pátek ráno.
„Otazník. Otazník.“
„Kde jsi, Rachel?
„Je neděle.
„Mám toho až po krk.“
„Ahoj, Toby, je 16:30,
„Rachel se mi neozývá
„a musíme jít s Toddem na golf.“
Musíme jít. Pojď.
Podívej, je tu tvůj táta.
- Ahoj. - Kde je máma?
Máma má zpoždění. Protáhla se jóga.
Možná... Ahoj.
Možná všichni spí.
To není vtipné.
Je to její práce.
Pojďte ke mně a ona si vás tam vyzvedne.
Ne. Nevezmu Lexi k tobě do bytu.
S takovou nikam nepůjdeš.
Ach, bože.
Tehdy začal Toby přemýšlet,
jestli není divné, že se mu ozvala
naposledy v pátek ráno.
Žádné emoji s vykoulenýma očima ani zvednutým prostředníkem,
žádné tři tečky.
Přece by ho jen tak nezazdila.
Nerezervovala by místa
na představení co připravovala.
nenechala v nejistotě číšníky v Joe Allen.
Tobyho? Ano.
Číšníky v Joe Allen? Ne.
Co je?
Ahoj.
Tady bydlí tvůj táta?
Je to jen přechodné.
Není to přechodné. Teď nemůžu mluvit.
Dobře.
Dobře, ahoj.
Ahoj.
Jak ses měl ve skutečném světě?
O nic jsi nepřišla.
Skutečný svět se hodně přeceňuje.
Jak ses měla tady v ráji?
Poslední dobou pořád myslím na Tobyho randění.
Vrací se domů sám, vrací se s někým.
Nebyla jsem zabouchlá a nechtěla se rozvádět.
Líbilo se mi, že Tobyho život nebyl předvídatelný.
Znovu se mu otevřelo pole možností.
Připadala jsem si tak stará.
Toby byl stejně starý,
ale teď se cítil mladý.
Nemohla jsem uvěřit, že dva lidé
stejného věku se můžou cítit tak rozdílně.
Kdo z nás měl pravdu?
Chci říct, že jsem si tehdy taky něčím procházela,
ale neuměla to pojmenovat.
Jste Elizabeth Slaterová?
Za svobodna.
Podepište mi to.
Jo.
- Díky. - Děkuju.
LEGENDA POTŘEBUJE OHEŇ, ABY MOHLA DÝCHAT - SETH
Ale tohle není o mně.
Nevím, co si myslíš, ale mám v bytě dvě děti,
kterým v 19:00 začíná představení, a je 17:55.
Jo. Co je?
Jo.
Zmeškaly jsme rezervaci!
Nepůjdeme tam!
Já nevím, kde je!
Mně by to zvedla!
- Nenávidí tě! - Dost!
Díky bohu.
Mami!
Toby!
Omlouvám se. Změnily se mi plány.
-Čí jsou děti? - Moje.
Vysoká je dceřina kamarádka... To je jedno.
- Nenechám se ponižovat. - To jsem nechtěl.
Jdi do háje!
Jo.
Tati. Kde je máma?
Ta žena si spletla byt.
V pořádku, kámo?
Znala vaše jméno.
- Nevím, proč brečím. - Ach, bože. To bude dobré.
Nenávidím tě! Kde je máma?
- Nevím, Hanno! - Kde je máma?
„Kde jsi?“
Kde byla?
To je tak trapné! Nenávidím tě!
České titulky Libor Zukal