PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
„CRACKER JACK"
Dollywood je pro mě výjimečné místo.
Miluju, když tu můžu být a miluju, když se s vámi můžu dělit o příběhy.
Víte, ve své filmové kariéře jsem měla to štěstí,
že jsem hrála se skvělými ženami.
Jak Od devíti do pěti, tak Ocelové magnólie,
byly příběhy o bezpodmínečném ženském přátelství
a než jsem hrála v těchhle dvou filmech,
napsala jsem píseň o bezpodmínečné lásce
a jiném druhu přítele.
O nejlepším příteli každého chlapa a i ženské.
A tady je jeden z mých nejlepších přátel.
Nazdárek, Cracker Jacku. Pojď sem. No ty jsi ale roztomilý.
Víte, když vyrůstáte ve východním Tennessee, budete mít psa.
Jeden pes byl ale výjimečný.
Pro nás, malé děti, toho znamenal hrozně moc.
A jak jsem vyrůstala,
začala jsem si cenit toho, jak dobrá stvoření psi jsou.
Není náhoda, že pes je anglicky „dog", což je Bůh, tedy „God", pozpátku.
Když Bůh stvořil psa, určitě dobře věděl, co dělá,
protože psi vás bezpodmínečně milují,
doprovázejí vás na dlouhých procházkách
a dokonce se starají o vaše bezpečí.
Chci se s vámi proto podělit o další příběh
tentokrát o nejlepších přátelích.
O těch se čtyřma nohama i o těch se dvěma.
Fajn, připravený?
Já kdysi měla jsem psa, co jmenoval se Cracker Jack.
Měl kolem oka velký flek, to by se člověk lek.
Nohy měl až příliš dlouhé a vypadal fakt slabě.
Nebyl zrovna k pokoukání, jenže koukal přímo na mě.
Já našla ho na říčním břehu, procházka byla veselá.
Byl nastydlý a měl hlad, trčela mu ven žebra.
Luskla jsem a zahvízdala,
když přiběhl ke mně, já zvedla ho ze země.
Já byla ještě dítě a Cracker Jack jen malé štěně...
Jé, ahoj.
Kdopak jsi?
Bolí tě packa?
Ukaž.
Jmenuju se Lucy Jane a postarám se o tebe.
Ou.
Ukážeš mi packu?
Komu patříš?
Je to dobré, pejsku. Tohle pomůže.
No, asi teď k sobě patříme, takže budeš potřebovat jméno.
Co třeba Cracker Jack?
Vše co dítě přálo si, já měla v Cracker Jackovi...
Líbí se ti?
Ano.
O 35 LET POZDĚJI
Jo.
Nevzbudila jsem tě, že ne?
Samozřejmě, že ne.
Určitě?
Zníš trochu mimo.
Scarlett, já...
jsem v pohodě.
Takže nám to tenhle víkend neodřekneš?
Třeba jako posledně, když jsme měly plány?
Rozhodně ne.
Dokonce mám někoho, kdo za mě vezme
všechny směny v nemocnici.
A jak ses na nás vykašlala ještě před tím?
Dobře. Přestaň.
Byl to můj nápad a já to zvládnu.
Jasný? Přinesu nám všechno možné jídlo, abychom si ho večer užily. A...
díky, že můžeme být u tebe.
Jen abys věděla.
Děláš si srandu?
Když nepolapitelná Lucy Jane žádá víkendovou dámskou jízdu...
Hmm. Hmm.
Ne.
Já nežádala.
A rozhodně nejsem nepolapitelná.
Tak trochu jsi žádala a tak trochu jsi.
Tak jo, Scarlett, nemůžu se dočkat, až se uvidíme. Zatím!
- Ou, počkej, já chci... - Mám tě ráda, čau.
Čau.
Jak to myslíš, divná?
Nejdřív zněla jako mrtvola a pak mi v podstatě zavěsila.
A znáš Lucy Jane, vždycky byla spolehlivá.
Až na to... však víš.
Moc to řešíš. S tímhle ani nezačínej.
Posledně, když jsem to moc neřešila, skončila v léčebně.
Pokud před námi chce něco skrývat,
proč by chtěla společně strávit celý víkend?
To je vážně dobrá otázka.
Hele, já už musím. Brzy se uvidíme.
Ahoj.
Něco pro tebe mám.
Fajn.
Omlouvám se.
Byl jsem pitomec.
Jsou hezké.
Díky.
Počkej, počkej. Hele, mám nápad.
Co kdybys nejezdila?
Co kdybychom místo toho o víkendu společně podnikli něco zábavného?
A co když ne?
Co když... Co když nechci celé dva dny hlídat holky sám?
Přemýšlelas nad tím?
No jo.
Po škole je vysadím u mámy. V neděli je vyzvednu.
Vstupte.
Ahoj.
Ahoj, zručné děvče.
Kruci, já si neuvědomila, kolik je. Vyzvedáváme i Lucy Jane?
Sejde se s námi tam.
Víš, že jsme nebyly pohromadě od Scarlettina narozeninového brunche?
Páni, máš pravdu.
Bejvávalo, že jsme se scházely každý den
a já bych tenkrát poznala...
že sis zkrátila ofinu o takovýhle kousíček.
Já si tenkrát bez Scarlettina požehnání ani nevybrala košili.
To platí skoro i teď.
Jo.
- Hej, Rayanne, zlato, odcházím. - Dobře.
Jsem moc ráda, že to Lucy Jane napadlo.
V poslední době byla k nezastižení.
Ahoj Rayanne, jak se máš?
Skvěle, mám se skvěle.
- Pořádně se bavte. - Díky.
- Počkám na tebe venku. - Dobře.
Kdyby ses dozvěděla něco, o víš čem, tak dej vědět.
Nezakřikni to.
Nevím, co ti říct. Padá jí to do hlasovky.
Já myslela, že Lucy Jane jídlo přiveze, ne že ho pošle. Tohle se mi nelíbí.
Hele, pokud tam není omáčkový nápis: „ha ha, mám vás",
můžeme prostě předpokládat, že dorazí později a uklidnit se?
Haló?
Bitsy, to je ona?
Ano, tady Elizabeth.
- Elizabeth? - Elizabeth?
Takže, mám otázku...
Ten pěkný sporťák z tvého pořadu...
Tom? Todd?
Co je mezi vámi dvěma?
Ty pohledy, co po tobě vrhá, když čteš zprávy? Já ti nevím.
Sklapni!
Dobře, jednou jsme šli na večeři.
Chtěla jsem vyskočit z okna a utéct. Byl tak nudný.
Roztomilý, ale nudný.
No...
když je řeč o roztomilých mužích, hádej, na koho jsem narazila v obchodě?
Na Treye.
Co ten dělá ve městě?
Jeho táta slaví 75 let. Nejdřív se vyptal na tebe a teprve pak se ptal na mě.
Chceš znovu zkusit Lucy Jane?
Aha, to je ona.
Měla jsem malý ťukanec.
Nikomu se nic nestalo, už jedu.
Palec nahoru.
Tak teď jsem měla vážné déjà vu.
Ale, klídek.
I střízliví lidé mívají nehody.
S tímhle nezačínej.
Já se jdu mrknout, kam zmizela Bits.
Je to skvělá zpráva.
Trvalo to tak dlouho, já vím.
Nemůžu se dočkat, až to oslavíme.
Miluju tě.
Jo?
- No, Lucy Jane je na cestě. - Aha.
Dobře.
Díky.
- Ahoj. - Čau.
- Jak se máš? - Konečně jsi dorazila.
Jé, Cracker Jack. Miluju Cracker Jacka.
No podívejme, kdo konečně dorazil.
Vsadím se, že jste si myslely, že nedorazím.
Ano. No to je tedy překvapení.
- Tak pojď. Je zima, pojď dovnitř. - Jdeme.
Byla to... Byla to taková blbost.
Ten pitomec vjel přímo přede mě,
ani se nerozhlédl a ještě měl tu drzost vinit mě.
- Ale jsi v pořádku, že jo? - Ale jo. Jsem v pohodě. Díky.
- Ou. - Na, Bits, vezmi je, ano?
Jo. No to je materiál.
Pročpak jsi to přinesla?
Všechny víte, že přede mnou můžete pít.
No, poslala jsi tolik jídla, že by to nakrmilo půlku města.
Co je?
Co je špatně?
Právě teď...
vůbec nic.
- No tak, pojďme se najíst. - Pojď, ty jedna.
- Jídla máme spoustu. - Koukni na sebe.
Vypadá to tu úžasně.
Podívejme na něj.
Ach, jak se má můj kmotřenec?
Ne, že bych byla Scarlettina nejoblíbenější kamarádka,
ale to já s ní byla v porodnici.
- To my víme. - No jo no.
Connor chce jít příští rok na sever na vysokou.
Myslím, že by měl spíš chodit tady.
To kuřátko ještě není připravené se osamostatnit. Je to velká věc.
Někdo asi nemá radost z prázdného hnízda.
Jak je možné, letos absolvuje, když nám je pořád 14?
No že jo.
Ach můj...
Jsi tam, Bože?
To jsem já, Margaret!
S tímhle pokladem se nemůžu rozloučit. Připadalo mi to tak moudré.
To mně taky.
Páni, to byly časy.
To mi povídej.
Omluvte mě děvčata, musím s pískem.
To říkával Jamie.
Od toho to taky mám.
- Můžu ti pomoct? - Samozřejmě.
Děkuju.
Trochu šampaňského na spláchnutí?
Ne, v pohodě.
- Páni, tohle je moje? - Jo.
Kde jsi byla? Spadla jsi do mísy?
No, máš tam spoustu zajímavých časopisů.
Počkej, počkej.
Poslouchejte, kdo hraje.
Tohle byl tvůj a Wilsonův první tanec, nebo ne?
- Hmm, máš pravdu. - Jo.
Věčná je láska,
která je plná pochopení.
Tak pojď. Smím prosit?
- Ne, díky. - „Ne, dík"? Děláš si srandu?
Ne, dík, ty seš kolík.
Jedna z vás si se mnou koukejte zatančit.
Tak pojď. Ano.
Děkuju.
Jsem jen tvá.
Pojď sem.
O dvacet babek, že je Bits konečně...
Dej pokoj.
Pamatuješ, jak jsme musely mít
ty hrozné limetkové družičkovské šaty?
S taftovými doplňky.
Což ti mimochodem odpouštíme.
To tedy ne.
No, Scarlett měla štěstí a měla moc práce nebo vkusu a nedostavila se.
A máme tu Moničiny největší hity.
Ach Bože, nechtějte, abych tam šla a rozsadila vás.
- Au! - Ou!
Lucy Jane!
- To mě moc mrzí. - Jsi v pořádku?
Sakra.
Tak to byl přesný opak ladnosti.
- Jsi v pořádku? - Sedni si.
- V pohodě. - Určitě?
- Jo, jsem v pohodě. Není důvod... - Teda.
Koukněte, nic se nestalo.
Jsem v pohodě. Dobře. Kde je moje kabelka? Něco jsem nám přinesla.
Kam jsem ji jen položila?
Byla to jen má chyba, že?
Myslím, že nebyla.
Co? Myslíš, že ti vypila odlakovač nehtů, když se byla vyčůrat?
Myslíš, že to teď dělá? Tajně nasává? No tak.
- Dobře. - Hmm. Hmm.
To je Hříšný tanec?
Víš ty o mně vůbec něco?
Někdy...
si říkám, že jsem se nevdala, protože jsem nenašla nikoho,
kdo by se na mě díval jako Johnny Castle na Baby.
Ach, můj Patrick Swayze.
Ať odpočívá v pokoji.
Ach. Přípitek...
na imaginárního kluka Lucy Jane.
Ano, mého jediného kluka, ano?
Hele, Monnie...
nepřijde ti divné,
že Lucy Jane trvala na vlastním pokoji a tak?
Ne.
No, cestou sem se zastavila v obchodě s alkoholem.
Aby koupila šampaňské.
Ale no tak. Přestaň si hrát na detektiva Nancy Drew.
Ou, počkat, počkat.
Já vám zapomněla dát tohle.
Na, vyber si, které chceš.
Ach, Bits, ty jsou nádherné.
Ale...
No vážně. Koukej.
- Jo. - Díky.
Ehm... Kam jdeš?
Obléknout si pyžamo.
Odcházíš se převlékat jinam?
Ty, osoba, která mi ukázala, jak si zavést tampón, se najednou stydíš?
Nechci, aby tě rozhycovalo moje nádherné tělo, Bits.
Co by na to řekla Rayanne?
- Tak pojď. - Hej.
No páni.
Já kdysi měla jsem psa, co jmenoval se Cracker Jack.
Ano.
Měl kolem oka velký flek, to by se člověk lek.
Nohy měl až příliš dlouhé a vypadal fakt slabě.
Nebyl zrovna k pokoukání, jenže koukal přímo na mě.
Dobře, jedem.
Cracker Jack.
Nejlepší přítel, co jsem měla. Byl Cracker Jack.
On byl víc, než co jsem chtěla.
Kamarád a společník, má láska i důvěrník.
To byl Cracker Jack.
- Páni. - Jó.
Dobře, nejlepší okamžiky týdne.
O mně to už víte.
Jamie mě pozval do kina.
A taky tě jmenovali redaktorkou školních novin.
Mám novou práci, hlídám děti.
Dvě malé holčičky. Jsou moc roztomilé.
Máma mi konečně koupila nýtovačku, co jsem chtěla.
Ale pozor,
teď budeme všechny poseté kamínky.
Jo, no jasně.
- Má něco i Cracker Jack? - Jo, umí tlamou chytat frisbee.
Super.
Pamatuješ, když jsem tě našla, rozcuchaný drobečku?
S vychrtlýma nožkama a trčícími žebry?
A podívejme se teď. Vidíš, co dokáže láska?
A co ty, Lucy Jane?
Jaký je tvůj nejlepší okamžik týdne?
Můj?
Konečně jsem v gymnastice zvládla tři salta dozadu za sebou.
- Páni. - Pěkný.
Ale abych řekla pravdu, nejlepší okamžik týdne mám právě teď.
Pamatuješ, jak jsi byla nervózní
kvůli koupení tohohle domu od svých rodičů?
- Já řekla, že když to neuděláš, jsi cvok. - Já jo, seděly jsme přímo tadyhle.
Přesně tak. No, nejsi ráda, že jsi mě poslechla?
- Ano? - Ano.
Protože my tady spolu
se sobotní snídaní...
Hmm, hmm.
Nejlepší okamžik týdne.
Celého týdne.
Virgin Mimosa.
Také známá jako pomerančový džus.
V mém podání zní výjimečněji.
Chutná?
Výborná buchta.
Můžu vám říct, jak moc jsem za vás vděčná?
Protože vy jste opravdu, jste...
lásky mého života.
Víš jistě, že je bez alkoholu?
Scarlett...
Někomu se nelíbí, když se trochu rozněžním, co?
No, tak teď něco uvidíš, sestro. Pojď sem.
- Pojď sem. Máš smůlu. - Co?
Mám tě ráda.
Dobře, omlouvám se... ale musím něco říct.
Víš, jak moc mi na tobě záleží, že?
Takže, se tě musím zeptat...
Musíme vymyslet, co budeme dneska dělat.
Venku je krásně, takový den nesmíme promarnit.
To ses chtěla zeptat, že?
Můžeš...
Potřebuju pomoct přinést... Zapomněla jsem v garáži french press.
Normální kafe stačí.
Tak pojď.
Proč jsi mě tak přerušila?
Lucy Jane dostala super nápad, že spolu strávíme víkend,
a ty na ni chceš útočit.
Jestli Lucy Jane zase pije, je to její rozhodnutí.
Třeba to už zvládá.
Každý má právo na soukromí.
Ne. To bychom byly špatné kamarádky.
Musíme k sobě být upřímné.
Musíme se ke všemu stavět čelem, i když to bolí.
Myslíš, jako když jsem se chtěla zeptat
na skutečný důvod, proč jsi nebyla na mé svatbě?
Protože to tvoje:
„Mám toho v práci moc, nemám čas dojít na zkoušku."
Jsem ti nikdy nežrala.
To bylo před 12 lety. My... Proč pořád...
Nebo proč, když jsme s Wilsonem pozvali tebe a Jamieho, byl vždy důvod odmítnout?
Stydíš se snad za mě?
Hvězda z televizních zpráv nesmí být vidět s kamarádkou, co neudělala kariéru?
Nemám Wilsona ráda.
Nemám ráda způsob, jakým s tebou mluví.
Podle mě pro tebe nikdy nebyl dost dobrý.
To je ten důvod.
Dobře.
Teď to vím.
Hele, zrovna jsem říkala, že bychom měly jít na procházku.
Víte, pěkně pomalu.
Klidně se jděte projít.
Ne, já... Pardon. Já jen... Chci zůstat, víte?
Znovu si přečíst To jsem já, Margaret!
Zapomněla jsem, jestli jí Bůh odpovídá.
Ale no tak. To tady zůstaneš jen tak sama?
No, pokud nejde ona, tak já taky ne.
Aha, pokud nejde ona, tak já taky ne.
- Co? - Hmm.
Dobře, jen si zajdu... Mám v pokoji termosku.
Mám tu tohle?
Moc malé.
Tak si vem dvě.
Proč mě s tím tak prudíš?
Hned jsem zpátky.
Jasně, určitě o nic nejde.
Hele... lidi.
Vy... Já... já...
Já myslím...
že asi potřebuju pauzu.
Proč... proč nejdete dál beze mne?
To je v pohodě. Počkáme na tebe.
Dobře.
Ou.
Hele. Pomůžu ti. No tak.
Co to děláš?
Co je v tom? Nesmrdí to, takže určitě vodka.
Vodka? To snad...
Hej, Bitsy, já to potřebuju.
Lucy Jane.
My to víme.
Vy to víte?
Co víte?
Proč se nám vyhýbáš.
Proč zníš, jak zníš, když ti volám.
Proč jsi najednou neohrabaná a máš zase dopravní nehody.
- Nějakej vůl mi vjel do cesty, to je vše. - Nemůžeme se jen tak dívat,
jak do toho zase padáš.
Vy si myslíte, že zase piju?
Po všem, čím si kvůli mně všichni prošli?
Potom, co jsem si skoro zničila život?
Vy si vážně myslíte, že bych to zkoušela znovu?
Myslíme to s tebou dobře.
- Prosím, nebuď defenzivní. - Já nejsem defenzivní a...
rozhodně nejsem opilá.
Chtěla jsem počkat, až tenhle víkend skončí a pak vám to říct,
ale...
Ne, teď jsme tady.
Já...
Mám RS.
Co?
Diagnostikovali mi
roztroušenou sklerózu.
Ne.
Vidíte?
Já věděla, že...
Teď byste měly vidět, jak se na mě koukáte.
Jasné, protože...
Jediné, co jsem chtěla...
bylo jen pár dalších dní...
kdy budeme...
my...
Spolu.
Co můžeme dělat?
Ne. Nejsem připravená být „chudinka Lucy Jane", jasné?
Ještě ne.
Budeš v pořádku? Ach Bože, moc se omlouvám za to, co jsem udělala.
Bits, já se na tebe nezlobím, dobře? Jen chci být chvíli sama.
Pořád ale můžeme mluvit o čemkoli, víš? Jako když jsem...
Teď ne.
Jasné? Teď ne.
Prosím?
A řekla jsem mamce,
že si Jamieho rozhodně vezmu.
A co ona na to?
Řekla mi, že prý vůbec nemám rozum.
Oni se s Jamiem vážně milují.
Je to tak romantické.
Zajímalo by mě, kdy si já, ty a Monica najdeme kluky,
ke kterým budeme cítit totéž.
Doufám, že brzy.
Chci ti něco říct.
Ale...
ještě nikdy jsem to nahlas neřekla, trochu se toho bojím.
Tak to nejdřív řekni Cracker Jackovi, ten nemá vůbec žádné předsudky.
Pojď sem, chlapče.
Hodný. Cracker Jacku...
To šlo dobře.
Víš, co cítíš k Johnnymu Castleovi v Hříšném tanci?
Ano.
Bude navždy v mém srdci.
Tak tohle já cítím... k... Baby.
Já mám takhle... ráda holky.
Víš to jistě?
Vím.
Dobře. Dobře.
Tak pojď, kamaráde.
Ahojky.
Jo.
Je hodná.
Pokud nejste zlá.
Ne, to nejsem.
Jak se jmenuje?
Clara.
Claro?
- To je ono. - Claro.
Ne.
- A jak se jmenuješ ty? - Nola.
Nola? Jako zkratka New Orleans?
- Táta se tam narodil. - No páni.
Je to moc hezké jméno.
Děkuju.
- Nemáte něco k jídlu? - To nemám.
Ale pokud chceš jít tam, co bydlím, myslím, že bych tam něco našla.
Určitě?
Mám ráda společnost.
Zvlášť, jestli se o tebe budu moct cestou trochu opřít.
Tak jo.
Co je vám?
No, víš, jaké to je, když jsi ve vodě,
máš ji po ramena a snažíš se chodit?
Tak takhle já si připadám právě teď.
Co je tobě?
Chtějí mi Claru sebrat.
Doufám, že se na nás nezlobí.
To může do fronty, já se na nás zlobím.
Bože, čím asi prochází, to si neumím...
Jo a hádej, co? My to ještě zhoršily.
Nechápu, proč nám to neřekla.
Víš, někdy není lehké prostě...
Ty někoho čekáš?
Možná jsem mu řekla, že tu budeme, kdyby se chtěl zastavit.
- Je to, ten kdo si myslím? - Jo.
- Ahoj. - Zdravím, dámy.
Ráda tě vidím.
- Ještě jednou: ahoj. - Ahoj.
- Ahoj, jak se máš, Treyi? - Mám se fajn.
Jsem tu ve vhodnou dobu?
Zajdeme za Lucy Jane.
Jasně.
Pojďme se projít.
Jo.
Ach Bože.
Trey!
Monico?
Tenhle víkend je o Lucy Jane. Pojďme.
Ach, dobře. Jsi tady.
Neboj se, nekouše.
Pokud nejsi zlá.
I když tě možná ulíže k smrti.
Nolo, tohle jsou mé staré kamarádky. Tohle je Bitsy a tohle Monica.
A tohle jsou mé nové kamarádky.
Tohle je Nola. A tahle holka tady je Clara.
- Čau. - Ahoj.
- Zdravím. - Kde je Scarlett?
Je na procházce s Treyem. Překvapivě.
S Treyem?
Jo, prostě se tu jen tak objevil.
To je tedy něco.
Hele... Jsme v pohodě?
Jo. Všechno dobrý.
Když šel táta do důchodu, chtěl, abych po něm převzal podnik,
ale bývalý zadák prodávající pojistky... takové klišé.
To jsem nemohl.
A co tedy děláš?
Prodávám auta.
To byl vtip. Dělám v biotechnologiích.
V Dallasu jsem teď sedm... osm let.
Šel jsem tam za jednou dámou,
láska k ní vyhasla, zaplála láska k městu.
A ke grilování.
Nemůžu uvěřit, že tu s tebou sedím.
Že jo?
Ale přijde mi to v pohodě, jako bychom se prostě potkali.
Vypadáš pořád stejně.
Já ovšem nejsem zrovna v bojové kondici.
Ale, copak na tom záleží?
Pořád máš laskavé oči.
Na ně si vzpomenu, když na tebe vzpomínám.
To s Jamiem mě vážně mrzelo.
Vede se ti dobře?
Ocenila jsem tvůj vzkaz.
Abych řekla pravdu, bylo to dost těžké.
Je pryč už tři roky.
Byl to kdysi můj nejlepší kámoš, ale...
Tak hrozně jsem na něj žárlil.
- Přestaň. - Je to tak.
Holky na tebe stály fronty.
Ve škole jsi mohl mít jakoukoli osobu ženského pohlaví. Včetně učitelek.
Jo. Mohl jsem mít kteroukoli holku. S výjimkou té, kterou jsem chtěl.
Treyi...
Jamie je jediný člověk...
V pohodě. Není kam spěchat.
Čekal jsem celou tu dobu, počkám...
Tohle mi chybí.
Chybí mi... to všechno.
Tetičko LJ.
Ach...
- Ahoj, drahoušku. - Ahoj.
- Ach. - Chybělas mi.
Tys mi taky chyběl.
Moc ráda tě vidím.
- Jak se ti daří? - Docela dobře.
- Jo? - Jo, docela dobře.
- Z mamky ale šílím. - Jo, já taky.
Hele, Cone, ten domek na stromě pořád drží?
- Ten, co jsi stavěl s tátou. - Jo, jo.
Potřebuje natřít, ale je tam.
A nevadilo by ti ukázat ho tady mojí kamarádce, Nole?
Chtěla bys vidět velký a krásný dům na stromě?
- Ano, paní. - Dobře. Tak jo.
Já bych si jen na chviličku zdřímla, dobře?
- Jasně. - Tak jo.
- Pojďme.
- Bavte se. - Jasně.
- Dobře. - Tak pojď, Claro.
- Tak pojď. - Ahoj.
Odkud ty znáš tetu Lucy Jane?
Vlastně neznám, jen je na mě moc hodná.
Jo, ona je taková.
- Utekla jsi z domu nebo tak něco? - Jak to víš?
Taky jsem to zažil.
Pročs utekla?
Máma se zasnoubila.
Chová se k tobě divně?
Ne. Ruben je hodný. Moc hodný.
Jenže je... alergický na psy.
Hodně.
A že prý, když se k nám stěhuje...
- Počkej a co tvůj táta? - Umřel.
Můj taky.
Ale máš štěstí, že si máma našla někoho hodného.
Moje máma je fakt osamělá.
Dokonce jsem se začal modlit k Bohu, aby si už někoho našla.
Connore.
Ty... Ty ses vrátil.
Jo.
Tohle je můj kamarád, Trey.
Páni. Tvoje modlitby mají sílu.
Jak se vede?
Dobře. Dobře.
Ehm, no, jo.
Jdu jen ukázat Nole dům na stromě, takže...
- Dobře. - Jo.
No... Tak já jdu.
To není legrace.
To tedy je. Právě tě přistihlo vlastní dítě.
Co kdybys zavolala mámě? Víš, aby věděla, že jsi v pořádku.
Jsi tam, Lucy Jane?
To jsem já, Scarlett.
No, tak tenhle pohled já znám.
Holky mi řekly, že jsi na procházce s Treyem.
Kdy jsi to zjistila?
Před pěti měsíci.
Proč jsi mi to neřekla?
Mohla jsem tam pro tebe být. Mohla jsem tam být s tebou.
- Nechtěla jsem tě zatěžovat. - Jo, ale není to fér.
Za posledních pár let už sis toho prožila dost.
Jo a ty jsi přitom byla se mnou.
Když jsem ztratila Jamieho...
a když jsem v poloze plodu ležela v posteli a myslela si,
že se mi rozskočí srdce a chtěla jsem umřít,
doslova ses ke mně vnutila.
A zůstala jsi se mnou.
Celé dny jsi mě držela za ruku, nutila jsi mě jíst
a nutila jsi mě se vykoupat. Dovolila jsem ti, abys mě tak viděla.
Proč to není oboustranné? Ty mi snad nevěříš?
Samozřejmě, že ti věřím.
No, rozhodně to tak nevypadá.
Proč je moje roztroušená skleróza najednou jen o tobě?
Protože pokud se po tak dlouhé době mají měnit pravidla našeho přátelství,
měla jsi mi to říct.
Nebo alespoň poslat zprávu,
protože teď komunikujeme jenom takhle.
Co se děje?
Scarlett mi to zrovna dala sežrat...
protože jsem vám všem neposlala zdobené pozvánky
ke sledování rozpadu mého těla.
Proč před námi pořád utíkáš?
Protože zatím můžu.
Do háje, krev.
- Co se stalo? - Nedívej se.
Vím, jak to máš.
Praštila jsem se do hlavy.
- Myslíš, že je to na šití? - Ne.
Ale víš co? Mám v kabelce malou lékárničku.
Myslím, že je tam pár motýlků. Mohla bys mi je podat, prosím?
Jak se ti to povedlo?
Netrefila jsem dveře.
Víš, moje oči, ony prostě... Ony...
jsou trochu mimo.
Tady. Dej mi to. Nech mě.
Já to udělám.
Mělo mi to dojít dřív.
Víš, občas jsem měla necitlivé ruce, někdy jsem klopýtala, ale říkala jsem si,
že je to z toho pití.
Dokonce i když jsem přestala, víš...
A... Hele, nebudeš tady zvracet nebo omdlívat, že ne?
Jsem v pohodě.
Tak jo.
No a pak začalo to s očima...
asi před půl rokem.
Promiň.
Pak jsem trochu začala tahat pravou nohu.
A...
prostě jsem si říkala, víš co?
Že je to kvůli směnám navíc, chápeš?
Asi jsem si to chtěla zdůvodnit.
A pak si toho všimla jedna doktorka na oddělení
a přinutila mě jít na MRI.
A ten technik...
nechal zprávu...
na stole a šel telefonovat.
Samozřejmě, že jsem se podívala.
Vždyť vím, jak v těch věcech číst.
A pak jsem to uviděla.
Viděla jsem všechny ty bílé tečky.
Viděla jsem všechny ty léze na mém mozku...
a bylo to jasné.
Bylo mi to jasné dřív, než přišla neuroložka, aby mi to oznámila.
Vím, že je toho víc druhů.
Jaký máš ty?
Není to ten nejlepší.
Není to ten nejhorší.
Bude to...
těžké...
víš?
Nevím jistě, kdy to bude, ale bude.
Vlastně už je.
Víš, co je na tom nejvtipnější?
Ono je na tom něco vtipného?
Ale, zlato, na všem je vždycky něco vtipné.
Co jsem to zjistila...
mám...
pořád takové...
Takové vize, takové sny...
O tom, jak nikdo nebyl nemocný.
Nikdo, koho jsme měly rády, nebyl mrtvý.
A pořád vídám...
Cracker Jacka.
Ach, Cracker Jack.
To byl tak hodný kluk.
Co se stane, až budeme starší a nebudeme se vídat každý den?
Kdo řekl, že se nebudeme vídat každý den?
No, s Jamiem chceme rok cestovat kolem světa.
Až se vezmeme.
Vidíš?
Jakmile se ale vrátíme, budeme se zase moct normálně vídat.
Měly bychom žít společně.
V jednom velkém domě.
Se svými manžely, pokud je budeme mít.
Nebo s manželkou.
A s dětmi, pokud je budeme mít.
Nebo bez dětí.
Ale se psy, rozhodně se spoustou psů.
Do prdele!
Co?
Monico.
Čau holky.
Wilsone.
Kde je moje paní?
Je uvnitř.
Co... Stalo se něco?
- Jsou holky v pořádku? - Jo, v pohodě.
Jen jsem potřeboval mluvit s Monicou, nebere mi telefon.
Co se děje?
Můžeš na chvilku?
Co potřebuješ?
Volal jsem ti.
Dvě zazvonění a spadne to do hlasovky.
Něco jsem řešila.
Když ti volám, tak to nebudeš odmítat, jasný?
Promiň.
Co jsi jim řekla?
Vykládáš jim o mně nějaké lži?
Nic jsem jim neřekla.
Pojď, vlez do auta.
- Hej, Wilsone, pusť ji. - Wilsone, nech toho.
- Do tohohle vám nic není. - Nech ji být.
Wilsone! Jsem v pohodě.
V pohodě.
Já věděla, že jsi parchant.
Jen klid, Claro.
Panebože. Udělejte něco!
Hele, nech ji být nebo okamžitě volám policii.
Monico, nastup do toho zatracenýho auta.
Ať ten čokl sklapne!
Claro, dost.
Já do toho zatracenýho auta nenastoupím.
- Proboha. - S tebou jsem skončila!
Uhni.
- Monico! - Pohyb!
Pojď sem, hochu.
- Nechte mě! Sundejte toho čokla! - Claro!
- Monico, jsi v pořádku? - Sundej toho psa!
- Connore! - Sundejte ho!
- Pusť, Claro. - V pořádku. Bude to v pořádku.
Claro, pusť.
Honem, rychle. Cracker Jacku.
Zatraceně!
- Pojď sem. - Connore, pojď sem.
To nic. To nic.
Jak dlouho?
Stalo se to jednou před pár lety.
Hádali jsme se a jemu ruply nervy.
Já si myslela...
Nevím, co jsem si myslela.
Holky byly ještě malé.
Tvrdil, že už se to nestane.
A posledních pár měsíců...
mám modřiny po celém těle.
Proto jsem se před tebou nechtěla svléknout, Bits.
Zlato, to je mi moc líto.
Nespletla ses v něm.
Radši bych se pletla.
Jenom potřebuju, abys byla v pořádku.
Sakra.
Sakra, nikdy bych si nemyslela, že to budu zrovna já.
Holek se nikdy nedotkl.
Nemůžu s ním zůstat.
Ne.
Nemůžu. Nesmím.
Nevím, co budu dělat.
Kam půjdeme?
Co tím myslíš? Půjdete ke mně.
Ty i holky.
Ach, Lucy Jane, u tebe pro nás není dost místa.
- A vzhledem k tomu, čím procházíš... - No, víš co?
Nějak to vymyslíme.
Proboha, Lucy Jane, posloucháš se někdy?
Není nutné, aby ses pořád o všechny starala.
Ano, je.
Tohle já dělám.
Vždycky jsem to dělala. Taková já jsem.
Když mě někdo potřebuje,
mám důvod vylézt ráno z postele.
Možná se ale brzy nedokážu postarat ani sama o sebe,
co ze mě pak bude?
No tak.
Budeš pořád krásná, vtipná, laskavá ty.
Nemám manžela.
Nemám děti.
Čehož, jak víte, nelituju.
Žila jsem život, jaký jsem vždy chtěla žít.
Ale když...
se rozhlédnu, tak si uvědomím...
že nejsem ničí zodpovědnost.
Jsem...
normálně navíc.
Ne, ty jsi základ.
Víš, jak to myslím.
Ty a Scarlett máte svoje děti. Ty máš Rayanne.
A já... já nepatřím k nikomu.
Ty patříš k nám.
- Jo. - Máš nás.
Vždycky jsi měla.
Můj drahý Cracker Jacku, děkuju, že sis mě našel.
Děkuju, že jsi mě miloval.
Děkuju, že jsem tě mohla milovat.
Doktor říkal, že tam bylo moc hadího jedu.
Nemohli ho zachránit.
Hele, mami, můžu si půjčit auto?
Zavezu Nolu domů.
Jasně, zlato.
Slečno Lucy Jane, můžu se vás na něco zeptat?
Samozřejmě, že můžeš.
Můžete si Claru vzít?
Jasně. Kam ji mám vzít?
Vzít si ji.
Nechat si ji.
Panebože.
Vím, že se u vás bude mít dobře a třeba vás někdy budu moct navštívit.
Zlato, můžeš nás navštěvovat pořád.
Děkuju.
Měj se, Claro.
Ahoj.
Ahoj. Dobře.
Taky tě mám ráda.
Ty jedna.
Mám na tebe otázku, Bits.
Když jsem tě takhle unesla, nemáš na vybranou, musíš odpovědět.
Kdy máš termín?
- Termín čeho? - Ale nech toho.
Jsi těhotná, že jo?
Co?
Ne! Panebože... To ti připadám těhotná?
Prokrista, Monico, co je to za způsoby? Na tohle se ženy neptá,
pokud jí zespodu nemává dětská ručička.
Takže Rayanne?
Ne. Nikdo není těhotný.
Tak co to bylo?
Co bylo to přikyvování
a: „Čekáme tak dlouho, " jak jsi tuhle telefonovala?
Co to mělo být?
Znáš ty stránky Etsy?
Prodávám tam... sponky do vlasů a bižuterii a...
Jo, co je s tím?
Nákupčí od Dillard's viděl mé stránky a koupil moje návrhy.
Koupil úplně všechno. A za fakt hodně.
Počkej, hodně hodně?
No... za fakt hodně hodně.
Páni, paráda, Bits. To je úžasný.
No, já s Rayanne teď pomůžeme jejím rodičům s rančem,
pak opravíme náš dům a pak se chceme pokusit o dítě.
Už jsme to zkoušely improvizovaně doma, ale to vůbec nefungovalo,
jenže tentokrát si budeme moct dovolit normální in vitro.
Tedy Rayanne, ne já.
Och.
Ale vážně...
jak moc těhotná ti připadám?
Přestaň. Vypadáš nádherně. Dokonale. Hubená jak lunt.
Dej pokoj.
Nevím, proč jsem ti to neřekla.
Nadělila jsem si pět osamělých měsíců strachu.
Mrzí mě, jak jsem se k tobě chovala.
Myslela jsem, že se na tebe zlobím,
protože jsi mi to neřekla, ale o to nešlo.
Zlobím se...
protože někdo další, koho mám tak ráda...
No, v nejbližší době se umřít nechystám, takže to rychle pusť z hlavy.
Víš, s touhletou diagnózou...
Myslím, že poučení je...
že svůj život musíš žít.
Chápeš?
Opravdu, žij svůj život, objev, co tě dělá šťastnou.
Byla jsi šťastná?
Jo.
Jsem dost šťastná.
Celkově vzato je můj život fajn.
Když už nic jiného, mám skvělé kamarádky.
To já taky.
A co ty?
Jsi šťastná?
Ani ne.
Jak je to možné?
Na minulosti lpím víc než na budoucnosti.
Přemýšlím nad věcmi, které jsem neudělala.
Nad cestou kolem světa, na kterou jsme s Jamiem nikdy nevyrazili.
A moje práce, co ta o mně říká?
Já zprávy nedělám, já je jen čtu.
To je všechno.
A chudáka Connora hlídám jak blázen.
Měl by mít možnost jít na vysokou.
Držet ho doma...
to... jo, to by možná prospělo mně, ale ne jemu.
Zatraceně, ty jsi měla pravdu.
Vždycky všechno stočím na sebe.
Takže...
má drahá přítelkyně...
co s tím uděláme?
Monico.
Scarlett nám dá svůj dům.
Ou! A Bitsy je bohatá!
- Jó! - Co?
Jó jó!
- Vyhrála jsi v loterii? Co se stalo? - Panebože.
- Tohle musíte slyšet. - Dobře.
- Co? - Jak to myslíš: „bohatá"?
Jeden velký a starý řetězec obchodů koupil mé podnikání.
- Ou! - Ano!
To je paráda!
- Propána. - Gratuluju.
- No to je super. - Proboha, pomoz mi z toho.
- Jo. - Já nevěděla...
- Kdy jsi to zjistila? - Já to nechápu.
Vy jste to věděly?
Mně nic neřekla.
No, nechtěla jsem to zakřiknout.
- Vždyť mě znáte. - Teda.
Jak bohatá je „bohatá"?
- Dost! - Jo.
- „Jak bohatá je ‚bohatá'?" Haha. - Dost.
Počkat, proč nám Scarlett dává svůj dům?
Dobře, nedávám.
Nechám vás v něm bydlet, lidi...
na neurčito.
A konečně vyrazí na cestu kolem světa.
Začne v Dallasu, aby tam navštívila jistou osobu.
Připadá mi trochu divné, odjíždět teď, když jsme se dozvěděly o Lucy Jane...
Ale ne, hele, já jsem na tom trvala, jasné?
A my budeme hlídat dům, že jo?
A ty mi můžeš pomáhat, když to budu potřebovat.
A já předpokládám, že nás nevykopneš, až se vrátíš.
Ne.
A Scarlett, kdyby ses na tom výletě cítila osaměle,
dej mi vědět, navštívíme tě, ať budeš kdekoli.
- Pojď sem. - Já zaplatím.
Aha, vejtaha.
Ou, Bitsy, ty a Rayanne
můžete kdykoli přijít a zůstat tu, jak se vám bude chtít.
Lucy Jane,
konečně budeš mít ten velký dům, o kterém jsi snila.
Jo.
No, ne, že bych si to všechno představovala zrovna takhle.
Ale víte co?
Já to beru.
- Tak jo, dáme si mošt? - Jo.
- Jdeme. - Super.
Cracker Jack.
Nejlepší přítel, co jsem měla, byl Cracker Jack.
On byl víc, než co jsem chtěla.
Kamarád a společník, má láska i důvěrník.
To byl Cracker Jack.
Nejlepší přítel, co jsem měla, byl Cracker Jack.
On byl víc, než co jsem chtěla.
Vše co dítě přálo si, já měla v Cracker Jackovi...
Tak pojď, chlapče, pojď.
Překlad titulků: Tomáš Slavík