EL 'PREVIOUSLY' NO EL TREDUIREM
SÈRIES-VOSC www.addic7ed.com
Senyora, la senyora Stansfield Rawson
i la senyoreta Delia Rawson.
Digues-les que passin.
Senyoreta Lister.
Senyora Rawson.
- Senyoreta Rawson. - Endavant.
M'agrada veure-les.
Com està, estimada?
La senyoreta Walker està molt bé,
feia temps que no se'n trobava tan bé.
I vostè?
Molt bé, gràcies.
Molt bé. Seiem.
Com veig que té companyia, podem
venir-hi en un altre moment.
Com vulguin.
Fa molt bona cara.
El viatge als Llacs amb Catherine sembla
que li ha anat molt bé.
Des que va tornar, no parla d'una altra cosa.
S'hi assembla molt a sa germana,
Senyoreta Rawson.
Llevat dels llavis,
crec que els seus són més molsuts.
Ens va sorprendre molt,
quan Catherine ens va dir que hi havíeu
aparegut de sobte.
Sí? M'agrada molt el Districte dels Llacs.
No m'ho podia perdre
per res del món.
A més a més, tampoc havia de fer res aquella tarda.
De debò creus que fem bé?
Sí.
Se'n riurà de mi.
En la seva situació seria absurd.
És una llàstima que no parlem
el mateix idioma.
De mica en mica.
És important que estiguis segur de que això és el que vols.
Des que la vaig veure el primer cop,
quan va baixar del carruatge i vomità,
ho vaig saber.
Doncs si és el que sents,
paga la pena arriscar-se, no?
Seràs el meu padrí, oi?
Bon dia.
Hola, John.
Què passa?
Necessitem que ens ajudi. De fet, ell...
D'acord.
Jo, em...
Intentarà demanar a l'Eugénie
de casar-se amb ell.
Què?
- Jo, no. Ell. - John Booth, ets un perill!
Però senyora Cordingley,
cal que m'ajudi a demanar-li.
Vols que m'hi declari per tu?
Sí. Què li sembla?
I fer veure que la criatura és teva?
Sí, és clar.
Digues-li també,
que és molt bonica
que per a mi seria tot un honor
i faria el que fos per fer-la feliç.
Quina meravella.
Si no ho accepta, ho faré jo.
Si s'arriba a saber,
us farà fora a tots dos.
De vegades els nens arriben molt aviat.
En John m'ha demanat que et pregunti
si et vols casar amb ell.
Sí.
De debò?
Si anem a Suïssa i després a Roma...
'Si'?
Disculpa. Quan.
Quan anem a Suïssa i Roma,
No hi podré anar fins després de febrer.
Hi tindré gent,
i amics que han de venir.
I no puc ajornar-ho.
Sí que puc,
però val més que no ho faci.
Per descomptat.
- Però que se'n vagin... - És clar.
De fet, m'agradaria ajornar-ho.
- M'agradaria, però... - Si està tot organitzat,
has de fer-ho.
Seu.
Vaig estar molt contenta
de veure't a Eskdale.
Tenia l'ànima per terra,
i si desitjava veure una cara
en aquest món, era la teva.
I de sobte,
surt del no-res.
Saps què?
Abans del viatge,
el dia que
vam ser a la sala d'estar,
i vas dir...
vas insinuar que
volies...
Fer-me un petó.
I et vas sentir avergonyida després
Doncs no te n'havies de sentir.
Perquè no em fa por.
De debò?
Casar-vos?
Sí, senyora.
Ens agradaria saber si li podria
dir a la senyoreta Lister.
Eugénie és la minyona de la senyoreta Anne
i tu un mosso.
si volem parlar clar, aquest és el seu...
Sí, ho sé, però
no crec que li faci gens de gràcia.
Llavors, vols que sigui el missatger
que li tallen el coll?
És molt precipitat.
Sí, però de vegades, les coses van com van.
I no sabia que parlaves francès, John.
Oui.
No recordo un dia tan fantàstic
com aquest.
T'agradaria fer-me una visita
demà,
una visita formal.
Amb la meva tieta.
I tant. Si ho vols.
Gràcies, James.
I demà al vespre,
t'agradaria venir a sopar
i després
quedar-te a dormir?
Estàs segura?
On eres?
Estava a punt d'enviar algú
a buscar-te.
Són més de les deu. Està tot fosc!
Tot el dia fora.
No has vingut a sopar.
Ningú sabia on eres!
He hagut de cridar el Dr. Kenny.
- Per què? - Per la tieta Anne!
Tenia molt mal de panxa.
Segurament com que no sabia on eres
s'ha imaginat que
un boig,
tot aprofitant la foscor
t'havia tallat el coll
Tanca en clau!
Estàs bé? Què ha passat?
Mal de panxa.
Era a Lightcliffe.
Doncs no en sabíem res, oi?
- Gràcies, Marian. - Ets insuportable.
- És clar. - Ridícula.
- Egoista! - Segur que sí.
I ara deixa'm parlar amb la tieta.
Algun dia pensaràs
en els altres mentre visquis aquí?
'Mentre'?
I tant, gràcies.
Au, Bona nit.
Es preocupa per tu.
- No cal. - I tots nosaltres.
L'únic que m'importa és que et trobis bé.
Però on eres?
No ha estat un dia normal,
però molt divertit.
Era amb la senyoreta Walker.
Ens hem fet amigues.
Confía en mí.
Hem parlat de moltes coses.
Crec que em té molta estima.
Penso,
encara que no n'hem parlat,
que podria ser la meva parella
per sempre.
Et sembla que no es voldrà casar?
Té 29 anys.
12 menys que tu.
I no crec que en sigui més intel·ligent.
Seria important
si els nostres gustos fossin els mateixos
i ens agradéssim l'una a l'altra?
Li sembla vulgar?
No. La seva tieta potser una mica,
però ella, no.
On viuríeu?
Aquí, a Shibden.
Encara no n'hem parlat.
Deixaria Crow Nest?
És una casa molt elegant.
Shibden ho pot ser.
També ho serà.
Saps prou bé que vull la teva felicitat,
però la seva família es ficarà pel mig.
I no serà millor per a tots ells?
Dues terratinents respectables
vivint juntes com a companyes?
Podrien deixar d'amoïnar-se per ells, no?
Té assignades 2.500 lliures a l'any.
2.000 de les quals són a la seva disposició.
Sembla un bon partit, oi?
Sí i tant.
Si fossis un home.
La naturalesa es va divertir
amb mi, oi?
Va posar un esperit arriscat,
dins aquesta carcassa,
que m'obliga
a portar volants i enagos.
Però això no em farà arronsar.
La gent pot ser molt cruel.
Doncs s'haurien d'avergonyir.
No vull que ningú et faci mal.
De vegades,
si vols ser feliç has d'arriscar-te.
Això és Halifax.
No es mosseguen la llengua.
No em poden tocar.
Rebecca va morir.
Quan la Marta, la més petita, va néixer.
Charlotte, n'hauria tingut quatre
però ell ha fet créixer les tres de forma meravellosa.
Són encantadores i molt boniques.
Segur que a casa dels Norcliffe
no llegeixes quan ets a taula.
O a Lawton Hall
amb la senyora Lawton,
o a Hastings amb la senyora Hobart.
Tens tota la raó, Marian.
M'amoïna que el tema no
s'hagi tractat com calia.
Quin tema?
L'Anne m'ha dit que
si mai decideix quedar-se fins tard,
ens ho farà saber abans.
Només eren les 10 quan va arribar, no?
Si ho haguéssim sabut,
ara no tindríem aquesta conversa.
He sentit parlar de gent
que ha estat assetjada i robada.
- Com si... - I coses pitjors.
Ella acostuma a venir quan vol.
Tenia a en Cordingley i l'Hemingway
a punt per anar-la a buscar.
Un cop vaig trobar-la en una pensió
d'Halifax a les tres de la matinada,
- jugant a les cartes... - Oli en un llum.
amb uns soldats massa espailats.
Déu del cel.
Ha plogut molt des de llavors.
Seria bo que demanés perdó
als servents.
No demanaré perdó als meus servents.
- Ningú els havia de menester... - Els servents.
D'això es tracte, oi? És clar.
Es tracte de respectar la gent.
Sigui quin sigui el tema,
sempre acabes petant al mateix lloc.
No. No és cert!
I per què no?
No puc enfadar-me per què ma germana,
cosa que tu no faries,
m'hagi agafat
- la meitat que em correspondria, no? - No, no, no, no.
Deixa-ho córrer, Marian,
per la teva salut.
Vius obsesionada.
Aquesta meitat mai t'ha correspòs.
Era decisió de l'oncle James
a qui deixava les propietats,
I tots sabem per què va fer-ho.
Domcs em casaré!
- Em casaré! - Sí? Perfecte.
I tindré un nen. Sí, una criatura.
- Felicitats. - I un dia, ell...
Doncs afanya't, Marian.
Creus que no tinc vida fora d'aquestes parets?
Perquè ja no ets una joveneta.
I tu vas sembrant vents cada dia,
cada hora, cada minut que passa
i recolliràs tempestes.
On vas, ara?
No aniràs a casar-te,
oi, Marian?
No l'atureu.
Llegim l'annunci.
Riu tan com vulguis,
però un dia tindré un fill,
i tindrà més drets sobre Shibden
que tu, i llavors
ja en parlarem.
Pariràs només per fer-me la guitza?
Espero que aquest marit sigui
prou valent per casar-se amb ma germana
i engendrar un Lister.
No serà un Lister.
Rachel, prepara les meves coses.
Me'n vaig a casa dels Dyson
a Market Weighton unes quantres setmanes.
Els escriuré abans d'anar-hi.
- Ara, senyora? - Sí, ara.
Bon dia.
Bon diia, senyora.
Bon dia.
Bon dia, senyora.
Thomas. Dick.
- Senyora. - Sowden.
Bon dia, senyora.
Bon dia, Pickels.
- Bon dia, Missus. - Veig que ha començat.
Aprofitem que fa bon temps.
H donat feina a en Sam.
Necessitava un carretó per trasl·ladar les pedres.
Qui ho feia habitualment
no pot venir.
Ho fa bé?
Passa res, Bob?
No. Tot bé. Sam.
Està begut?
No, no...
Són les deu del matí.
No crec que...
- Li teniu por? - Què vol dir?
Llavors, per què el defenseu?
Necessitava un carro.
En William Hardcastle de Roydelands,
- en té un de més bo. - Però aquest,
- és aquí. - Aviat veureu
que aquesta mena de coses no s'han fet per a mi.
Li dirà res o he fer-ho jo?
Sowden!
Què passa?
No vull que treballis per a mi en aquest estat.
Torna a casa teva.
Quin estat?
No vull discutir un altre vegada,
per+o si cal, ho faré.
- Quin estat? - No ho neguis.
No et facis més mal.
Envii un dels seus nois a Roydelands.
Digui a en Hardcastle que em faria un gran favor,
si em pogués deixar el seu carro.
I que l'hi afegiré dos
xílings més al seu salari.
Un moment.
De què m'acusa?
Serà millo que vagis a casa, Sam.
Insinua que vinc begut
a la feina?
perquè si és així,
- tant em que que sigui ella... - Estàs begut, Sowden.
Thomas, portis el teu pare a casa.
i torna després.
- D'acord.
Saps que ets?
- Eh? - No perdis l'educació.
És un paio.
Porta'l a casa!
- Un paio vestit de dona. - Anem, Sam.
Au, vinga,
ensenya'm la cigala.
- Prou! - Calma't!
- Que em calmi? - Anem, Sam.
No he començat, jo. No...
- Sam! - D'acord, d'acord.
Com hem arribat fins aquí?
I demà, Sowdem, em sents?
Quan estiguis sobri, si n'estàs,
vull que vinguis a casa
i amb tranquilitat parlarem
del teu arrendament.
Què?
Porta'l a casa.
Vés amb ell.
I assegura't que entra a casa seva.
- Això és... - Seu.
No he fet res!
Idiota.
Massa crits aquest matí
entre Marian i l'Anne.
No sé ben bé el motiu.
No sento.
No escolto bé.
De vegades és una benedicció.
Recordo que...
Aquí ve la mestressa.
- Senyor rawson. - Senyoreta Lister.
Acabo de sentir que ha tingut una discussió amb la seva germana.
No ho crec.
La Marian i jo no discutim mai sobre res.
Anem per feina?
Vaig rebre la seva nota informant
que l'altra part pagaria el preu.
Li seré franc.
El meu germà i jo estem molt sorpresos.
Doncs així és.
Si volen millorar l'oferta
ara és el moment,
però segueixo indiferent alhora d'arrendar el meu carbó.
Pensava, ingenuament,
que seria més raonable.
Més raonable?
Vol dir tova?
No, vull dir raonable.
Ara em coneix més bé.
He sentit parlar d'un gran acord
amb carbó aquests darrers dies
la qual cosa farà quwe sigui més
complicat negociar amb mi.
Així doncs, 226 lliures,
17 xílings i sis penics per acre.
Anuals. En dos pagaments semestrals.
El primer es farà quan es signi la concessió.
Tindran deu anys per extreure el carbó.
I si no ho aconsegueixen,
els concediré una pròrroga de cinc anys més.
I si no els fa res, m'agradaria afegir en el contracte
el meu accés
a la seva mina de Law Hill.
Per què?
Perquè em fascina.
Podràn accedir al jaciment
des de Law Hill
i m'agradarà molt veure-ho. Res més.
No crec que sigui un problema,
malgrat que no es costum de incloure-ho
en un contracte.
Hauré de parlar abans, amb el meu germà.
I tant.
Me n'he d'anar.
El senyor Parker redactarà el contracte.
Vaig repassar tots els detalls amb ell.
I els avisarà per la signatura.
Què ha passat?
Res.
Avui s'ha acabat la feina.
- És tot. - No va dir
el senyor Pickel que hi hauria feina
per dues setmanes?
Sí. I n'hi ha.
Me'n vaig. He de tornar el carro.
No aniràs enlloc.
El carro es queda aquí.
Estic fart que em vegin com ell.
No tenen el carro d'en Hardcastle?
Doncs ara en tindran dos.
No aniràs enlloc.
Em sents?
I tu, vés a predre pel sac.
Què fas?
A cagar!
Perdrem la granja
perquè no sap anar a treballar
sino està borratxo
i tancar la seva maleïda boca!
Sam, si us plau, deixa'l.
Si us plau, deixa'l estar!
- Sam, prou, si us plau! - Vés-te'n!
Deixa'l en pau!
Sam, prou!
Prou!
Deioxa'l!
- Si us plau! - El mataràs!
Prou!
- Sam, si us plau, deixa'l! - Crida, pors, crida!
Prou!
Meuca de merda.
No! No!
Surt! surt!
Alfie!
Alfie, hi ha una corda del carro!
Agafa-la. Agafa la corda!
Deixa'm!
Deixa'm, porc!
Ets un malparit!
Tanca la teva boca de merda!
És millor...
Anne...
Cec que...
Hi ha hagut
un canvi de plans.
Res a veure amb nosaltres.
És la Marian. Està molt pesada i irritant.
Caram.
Una mica de rebombori. S'ha anat a Market Weighton.
- Em sap greu. - No passa res.
Crec que
serà millor esperar un dia o dos.
Primer que tot torni al seu lloc
i després anirem a vaure la meva tieta.
Però vindràs a sopar aquesta nit, no?
- Per descomptat. - I et quedaràs tota la nit?
Ahir a la nit van haver de cridar el metge per la meva tieta.
I com que ara la 'madam' s'ha anat a Market Weighton,
no la puc deixar sola només amb el servei
tota la nit.
No estaria bé.
Em sap greu.
Molt inoportú. Ho sé.
Però vindré a sopar
i m'hi quedaré una estona
I més endavant
quan tot estigui més tranquil
- i seré, podrem... - M'agradaria molt.
Hi ha una cosa més
que volia,
que he de dir-te.
He rebut una carta.
Parla de tu.
Es vol casar?
Això sembla. Li pot dir a Calígula?
Eugenie no parla l'anglès
i ell, francès.
Només sóc la missatgera.
No tinc cap dubte que l'Anne ho resoldrà
perfectament i a la seva manera.
Tan de bo no haguéssiu discutit.
. Ella va ser qui... - Ho sé, ho sé.
Et casaràs?
Hi ha algú?
El senyor i la senhyora Keny
m'han convidat dues vegades a prendre el te
i també al sneyor John Abbot.
Ens hem fet amics.
- John Abbot? - Sí.
No treballa amb la llana?
Sí, però també és membre fundador
de la Societat de Capitals d'Halifax
i té propietats a Nova Zelanda i Austràlia.
Encara no n'hem parlat
però va confessar a la senyora Kenny
que...
em té molta estima.
De totes maneres,
no m'hi estaré més de dues setmanes.
I si m'ha de menester, escrigui'm.
I tornaré de seguida.
I si us plau, no li digui res
del senyor Abbot a l'Anne.
No hauria d'haver parlat d'aquesta amnera aquest matí.
Però és que l'Anne em treu de pollaguera.
Estàs bé?
Això és d'algú que no em coneix de res.
És repugnant i covard.
Se suposava que no l'havies de llegir,
però m'he estimat més que ho fessis.
Perquè vegis que tant em fa
el que diguin de tu.
I menys d'algú que no en gosa
de posar el seu nom.
He d'anar a veure com està la meva tieta.
Fins el vespre.
Me la deixes?
James,
anaves a la part posterior del carruatge
de la senyoreta Walker
- el dia de l'accident? - Sí, senyora.
Per tant, vas poder veure la calessa, oi?
Tinc entès que va pasar-vos pel damunt
provocant tot aquell desastre.
Sí, senyora.
El noi ha perdut la cama.
Qualsol informació pot ser útil.
Només una cosa.
Després de l'accident,
en William Bell, el nostre mosso,
ens va dir que juraria
que el senyor Rawson n'era el xofer.
El senyor Rawson, senyor Parker
- Senyor Parker. - Senyor Rawson.
Tenim un problema.
He acceptat els termes de la senyoreta Lister
i el seu preu exorbitat.
Fins i tot deixaré que pugui tenir accés a
la nostra mina de Law Hill.
Sota certes condicions, és clar.
- Per tant... - És que
hi ha una cosa més.
Vaig donar per fet
que parlavem dels dos jaciments
èl de dalt i l'inferior, pel preu acordat.
Però només arrendarem
el de a baix.
el que té la beta més gran.
Però també estem interessats
en el de dalt.
La seva clienta té l'intenció
de tancar aquest acord, senyor Parker?
O està jugant
a fer-me acabar boig?
Som homes de negocis.
Volem arribar a un acord i fer via.
I deixar de fer voltes a la babalà per culpa de
les seves estúpides forasenyades i desinformandes estratègies.
Crec que de tots els adjectius que
pot llençar sobre la senyoreta Lister,
estúpid, forasenyat i desinformat
no són els més encertats.
No ho havies deixat
tot clar amb ella?
Sempre vaig parlar de superfície sencera.
Això vol dir els dos jaciments.
El de dalt i el de sota.
Ha concretat en el contracte
la "superfície convenient".
I si entres en detall
veuràs que només parla del jaciment de sota.
Tots dos. O no hi ha tracte.
La seva clienta, senyor Parker,
ha de deixar de fer-nos perdre el temps.
Millor que li ho digui vostè mateix.
Welly!
- S'ha cagat a les calces. - De debò?
Em volia donar sis penics per deslligar-lo.
No té ni cinc.
Ja ho sé.
El senyor Pickels ens ha donat les gràcies per tonar el carro.
He pensat que t'agradaria saber-ho.
Val més que em deslliguis.
I com podem saber que no tornaràs a fer un ball de bastons?
Si algú em veu així,
no duraràs ni dos minuts, nano.
No sé si ho saps,
però aquí no hi ve ningú.
No ens visita ningú.
Perquè no agradem ningú.
He quedat a casa de la senyoreta Lister demà.
Creus que no vindrà a
treure el nas si no m'hi veu?
No hi havies pensat
oi. Elsie?
Amy!
Ha arribat una nota, senyora.
Del senyor, Jeremiah Rawson.
Senyora, estic astorat per
aquest malentès entres nosaltres.
Vaig considerar que "superfícies convenients"
incloïa ambdós jaciments.
Era l'únic motiu per acceptar
aquesta quantitat tan elevada.
Surto.
- A les deu. - Enviaré a en John.
No enviarà a cap John.
Ho faré.
No m'agrada que tornis a casa tota sola.
D'acord, però no hi arribi
abans de dos quarts de deu.
No hi ha mitja hora a peu des de Lightcliffe,
Ho puc fer en 25 minuts.
Doncs en John, no.
Aleshores arribaré un quart d'hora més tard
per culpa d'en John.
No perdi més colònies, capità.
- Què ha dit? - Res.
- On va? - Només per a la teva informació,
en John es casa.
En John?
En parlem més tard.
El nostre John?
- Amb qui? - I...
Qui s'ha de casar amb en John?
I hi ha una cosa més greu.
Greu?
Marian.
Marian?
La Marian també es casa? Amb qui?
Espero que no sigui amb en John.
O potser sí. Vés a saber.
Llavors, la Marian...
De debò?
- La Marian es vol casar? - No, no.
Amb qui es casa en John?
He promès no dir res.
Vull que passis una bona vetllada.
En parlarem quan tornis.
Si sortim a les cinc,
tornarem passada la mitjanit.
- No! - Em fa por abusar
de la meva pobra amiga, la senyoreta McLaine.
No tindrem menjar en tot el dia,
però sí, m'agradaria passar més temps
als Highlands.
He rebut una carta
aquesta tarda
del meu amic, la senyora Ainsworth.
Crec que t'he parlat d'ells aquest matí.
Doncs sembla que el senyor Ainsworth
ha demanat ser clergue
a l'església de Lightcliffe.
I tindrà una reunió
la setmana vinent amb els síndics.
Volen venir per quedar-s'hi
i no pas al gener, i...
Recordo que vas dir que t'estimaves més
esperar fins passat el febrer per viatjar,
per la teva tieta, però
per mi, ens en podríem anar abans.
Vull preguntar-te una cosa.
Quan tornem del continent,
si...
Escolta, jo no em casaré mai,
i si tu creus
que tampoc ho faràs,
i com vas dir que no estàs preparada,
per a tenir fills,
em pregunto
si quan tornem
podríem anar a viure juntes.
I tenir una llar.
Ser una parella.
Com si fóssim casades.
Igual.
O millor.
Em pregunto però...
Crec que te'n vaig parlar.
M'agraden molt els nens,
però donar a llum,
és una cosa que no vull fer.
I malgrat que mai he volgut casar-me
una vegada
vaig sentir-me inclinada a fer-ho.
És complicat.
No puc assegurar que mai tornaré a sentir-ho.
En comptes de dir que sí ara...
No podríem esperar sis mesos?
Sis mesos?
Estem parlant
d'una proposta matrimonial,no?
No seria prudent per a totes dues,
donades les circumstàncies,
tenir en compte tots els aspectes?
tot això...
Per descomptat.
I tant que sí.
És exactament comuna proposta.
Sis mesos és fins a l'abril.
Doncs el tres, és el meu aniversari.
Sí?
Podré esperar fins llavors.
Sempre que en tingui esperança.
Jo...
Crec que podràs mantenir-la.
Bona nit. Vinc a recollir la senyoreta Lister.
Qui és, Harry?
Sóc jo, senyor Priestley.
John Both de Shibden Hall.
Què puc fer per tu, John?
He vingut a buscar la senyoreta Lister.
La senyoreta Lister?
Per a tornar a casa.
Hola, John.
Hola, senyora Priestley.
La senyoreta Priestley no hi és.
Se n'ha anat?
No hi ha vingut des de...
Quan va ser l'últim cop que va venir?
Dimarts.
No hi va ser aquí, ahir a la nit
ni l'altra?
M'hauré equivocat de casa.
M'han dit Lightcliffe
i he pensat que...
Em sap greu, haver-los molestat.
- No t'amoïnis, John. - On deu ser?
Deu ser amb la senyoreta Walker.
Segur que em diràs que sí.
Saps que em trencaries el cor
si em dius que no.
Espera. Para.
Perdona. Què?
És molt aviat. Massa de pressa.
T'he fet mal?
No. No és això.
És massa aviat. No estic...
No estàs, què?
No ho sé.
No t'agrada?
.
Els petons, sí. Però això...
No ho sé.
- Disculpa'm. - Em sap greu.
No. Em sap greu a mi.
Ho he engegat tot a rodar.
No.
Només...
És que mai ho he fet.
i probablement no en sé prou.
No voldria decebre't.
No ho fas.
..
Ann.
Déu ser en John.
Ho havies fet abans?
No.
És clar que no.
Què mires?
Què?
Res.
Senyora, li han...
li ha dit res
sobre mi i...
- Tu i... - Eugenie?
No.
La tieta m'ha dit que et cases.
Amb qui?
No serà amb l'Eugenie, oi?
No.
De debò?
Com?
Com pot ser?
No parleu el mateix idioma.
Ni tu parles francès, ni ella l'anglès.
No, però l'amor és cec.
I un rave.
L'amor necessita un llenguatge per expressar-se.
A un nivell prosaic normal, el matrimoni és un acord legal.
Això no es pot fer via només mirant algú.
La senyora Cordingley en sap.
Va ser la seva dama de companyia,
ens ha ajudat força.
M'has deixat sense paraules, John. No acostuma a passar.
No.
No sé
si he de donar el meu consentiment.
Si més no, de moment.
No desitjo obstaculitzar
la felicitat de ningú.
És clar, senyora.
Enraonaré amb ella.
Molt bé, senyora.
Hi ha una cosa més.
- Senyoreta Lister, he anat... - Camina.
Abans he anat a New House
abans de Crow Nest.
La seva tieta m'havia dit "Lightcliffe"
i he pensat que hauria de ser amb
el senyor i la senyora Priestley,
M'he disculpat amb ells
pel malentès.
Han estat molt amables,
però...
Ajudeu-me! Ajudeu-me!
Bon dia.
Ajuda'm
Ajuda'm!
Au, ajuda'm!
Ajuda'm! Ajuda'm!
Auxili!
Tant de bo pogués creure que has après la lliçó.
Però crec que no ho has fet.
I que mai ho faràs.
Aquesta no és forma de viure,
Tota la gent que t'hauria d'importar
s'espanta només de veure't.
Només de sentir la teva veu quan entres en una habitació.
No t'adones?
Digues res.
Res que em faci creure que
has après la lliçó.
John Abbott?
Va anar a prendre el te dos cops a casa dels Kenny
mentre en Abbott hi era. Res més.
John Abbott, és el que fa catifes, oi?
De llana, crec que sí.
Sigui com sigui, és un mercader.
Vaig prometre que no diria res.
Doncs haureu de tancar el tema,
capità.
o ho faré jo
Em ficaré en un bon problema.
Només van prendre el te.
Dues vegades.
Vaig a veure què fan els treballadors.
No s'amoïni.
Ha fet el correcte.
La Marian s'ha begut l'enteniment,
necessita que l'endrecin.
Val més que ho faci vostè, pare.
I no pas jo.
Ja sap com es posa amb mi.
Faci-ho quan torni. si torna.
La Marian hauria de casar-se.
Li aniria bé.
Tant se val si és un comerciant.
Sempre que tingui prou diners, tingui cura d'ella
i visquin sempre junts.
El món va endavant,
malgrat que l'Anne no ho faci.
Faré una visita a Crow Nest.
Creus que està malalta
la senyoreta Walker?
Si la senyoreta Lister
hi ha anat unes quantes nits seguides,
És molt probable que n'estigui.
Doncs hi aniré.
No m'agrada fer la tafanera.
Però potser hi aniré.
Ha tingut més problemes amb en Sam Sowden?
No, senyora.
En Thomas ha tornat el carro,
i s'ha posat a treballar de valent.
Perfecte. Thomas?
Vine.
Bon dia, senyoreta Lister.
Pots...?
Bon dia.
recordar al teu pare que
- vull veure'l? - Sí, senyora.
Si no ve,
hauré de fer-ho jo.
I no li agrada gens
- el voldrà dir. - Sí, senyora.
I digues que agraeixo
que ens hagi deixat el carro.
Em permet? Disculpi, senyora.
Puc treballar fort
malgrat que el pare no ho faci.
Seria molt dur per la mare
i els meus germans si
perdéssim la granja.
És clar, però Thomas,
l'acord és amb ell.
La relació ha de millorar,
ha d'acceptar la meva autoritat
o tot s'anirà a rodar.
- A reveure. - Sí, senyora.
Torna a la feina, nano.
Puc anar a casa un moment, senyor Pickels?
Deixaré el carro aquí. És que si no parlo amb ell
no hi anirà.
- Hi és...? - Sí, senyora.
Ann?
M'agrada molt veure't.
Què ha passat?
Res. Només...
que després d'ahir a la nit, pensava que no tornaries.
Creus que em rendeixo tan fàcilment?
No et mereixo.
No en sóc prou per a tu.
Ets intel·ligent i fantàstica.
Aviat te'n cansaràs de mi.
Has de deixar aquest sentiment
tan negatiu de tu mateixa.
També ets intel·ligent
i fantàstica.
Encara vols que anem a viure juntes?
Cal que em demanis això?
Em feia por no tornar-te a veure.
- Per què? - Per allò d'ahir a la nit.
Perquè no vaig saber donar-te el que volies.
Aquestes coses volen el seu temps.
Mare!
Què ha passat?
La senyoreta Lister el vol veure
a Shibden Hall.
L'hauré de deslligar.
Potser hauria de dur els nens
a Halifax,
per si entre una cosa i l'altra,
- torna a perdre el cap. - I tu?
Puc córrer més de pressa que ell.
Si prova de fer-me res.
Alf, crida l'Amy. Ens n'anem a Halifax.
Vés amb compte.
I si cal, arrenca a córrer.
La senyoreta Lister et vol veure
a casa seva.
Val més que t'ho repensis
perquè no està gens contenta amb tu.
No ho sé.
Si et deslligo
perquè hi vagis,
potser ens fa fora igualment,
de la forma que ha parlat.
Per tant, no sé què fer.
L'has de convèncer, sents?
Renta't i digues
el que vol sentir.
Et mataré!
Treu-me aquesta cadira dels pebrots!
Deslliga'm!
Treu-me aquesta cadira dels pebrots!
Deslliga'm, collons!
T'arrencaré els budells, desgraciat!
Mitja merda! Deslliga'm!
Et mataré!
Saps què és l'únic que
he après de tu, eh?
Treu-me aquesta maleïda cadira!
Eh?
Ets un malparit!
Quan era petit em vas dir
"Saps que passa amb un porc famolenc?
que es menja qualsevol cosa
qualsevol,
cosa".
Bon dia!
Bon dia, senyora.
Disculpeu.
He vist que les cortines estan abaixades.
Li ha passat res a la senyoreta Walker?
No, senyora. És amb la senyoreta Lister.
T'estimo.
No cal que truquis.
Què vol dir, senyora.
Què?
Què esteu fent?
Res.
Estàveu...
No em trobo bé.
La senyoreta em cuidava.
És clar.
Així és com en dieu, ara?
Disculpi?
Durant molt de temps,
sempre t'he defensat
dels comentaris contra teva.
- Eliza... - No em digui Eliza!
La seva tieta estava preocupada per
no saber que feies de nit tan tard.
Vostès
vostès estan jugant amb foc!
em senten? Totes dues.
Està tot bé,
senyoreta Walker?
Sí, tot bé, James.
Pugem a dalt?
SÈRIES-VOSC www.addic7ed.com Traducció : onliyu