Din episoadele anterior, în Călătorii în lumi paralele.
Doctore Geiger !
- Ce e ăsta ? - Finalul !
- Ce e ăsta ? - Nu ştiu.
- Oh, Dumnezeule ! - Ce este ?
Drumul spre casă.
Asta e ! Trebuie doar să introduc coordonatele în temporizator,
şi mulţumită dr. Geiger, vom merge în lumile noastre.
Şi ce planuri măreţe ai după ce ajungi acasă ?
Aşteaptă, ştiu !
"Premiul Nobel i se acordă Dianei David".
În urmă cu câteva luni, acest lucru mi s-ar fi părut nemaipomenit,
dar după tot ce am văzut şi am făcut, cred că nu merit lucrul ăsta.
Eu mi-aş dori un hamac, un blender şi o mulţime de Marguerite.
Ce mănânci ?
Sanviş cu carne de girafa şi suc de porc.
Nu e rău, vrei să guşti ?
Nu, de ce aş vrea să fac aşa ceva ?
Pentru că e ultima şansă să mai încercăm ceva ciudat şi neobişnuit.
De acum înainte, o să ai parte doar de lucruri cunoscute.
Restul nu vor fi decât simple amintiri.
Foarte poetic. Cred că o să-mi iau o Marguerita chiar acum.
Ei bine, Maggie, lumea ta nu mai există.
- O să rămâi în cea a lui Remmy ? - Da, cât timp o să aibă nevoie de mine.
Uite-l că vine !
Credeam că a terminat-o cu biserica.
Poate că vrea să se pună bine.
- Bună ! - Bună !
Cred că vine o vreme când trebuie să te gândeşti încotro vrei să te îndrepţi.
Eu credeam că doar te-ai dus să ceri sprijin.
Şi eu.
Aş fi vrut să duc acasă şi ceva cu care să-i învingem pe kromagi, poate o armă.
Se pare că totuşi o să mă întorc tot cu mâna goală.
Ba nu. Mă iei pe mine.
La recomandarea mamelor şi a dealerilor de arme !
Fără îndoială, lumea e ocupată în continuare de kromagi.
Nu o să fie un loc prea plăcut. Dacă nu vreţi să mergeţi cu noi, vă înţelegem.
Bine, atunci...
E timpul ! Oameni buni, asta este.
Bine, şi... trei... doi... unu.
Le-ai spus că venim ?
Cum ar fi să găseşti o poartă către un univers paralel,
prin care să poţi călători într-o mie de lumi diferite.
Unde ar fi acelaşi an, tu ai fi aceiaşi persoană, dar tot restul ar fi diferit ?
Şi cum ar fi dacă nu ai mai găsi drumul spre casă ?
= TITRARE MANUALĂ =
Traducerea şi adaptarea după sonor: Virgil G.N.
CĂLĂTORII ÎN LUMI PARALELE
Sezonul 5, episodul 18 Clarvăzătorul.
Oamenii ăştia nu par a fi nişte învinşi.
Poate că au reuşit să-i învingă pe kromagi.
Multe se puteau întâmpla în ultimii doi ani, de când nu am mai fost aici.
Da, dar de unde ştiu cine suntem ?
Nu am făcut nimic aici ca să devenim chiar atât de celebri.
Bine aţi venit dle Brown, dra Beckett,
dr. Davis şi bineînţeles, dle Mallory !
Eu sunt Claire LeBeau, iar el e tatăl meu, Marc LeBeau, Clarvăzătorul.
Înainte să plecaţi, vreţi să ne spuneţi câteva cuvinte ?
Mallory e cel mai tare !
Cum merge treaba ?
Îmi cer scuze pentru entuziasmul cu care aţi fost primiţi,
dar trebuie să înţelegeţi că nimeni nu se mai aştepta să vă vadă în viaţă.
Nici noi nu ne mai aşteptam să-i revedem.
- Antichităţi ? - Asta ar trebui să fiu eu ?
Îmi place !
Ciudat. Pictorul ştie totul despre noi, cine suntem, unde am fost.
Cum se poate aşa ceva ? Diana şi Mallory nu au fost niciodată în lumea asta.
Este adevărat, nu au fost niciodată în lumea ta,
dar sunt bine primiţi în lumea noastră.
Adică, asta nu e Pământul meu ?
Din nefericire, aşa este.
- Ia spune, de ce ne-ai deturnat ? - Şi cum ?
- Nu noi v-am făcut să ajungeţi aici. - Chiar ?
Fanii noştri ţineau o adunare şi dintr-o coincidenţă am nimerit chiar în timpul ei ?
Nu noi v-am adus, dar am ştiut că o să sosiţi.
Fata mea, de aici preiau eu !
Prieteni, de ceva vreme, vă urmăresc aventurile.
Bunicul a uitat din nou să-şi ia doctoria !
Ironia e, dle Mallory, că e un sâmbure de adevăr în ce ai spus.
Acum câţiva ani în urmă, am avut un atac de cord grav.
S-a crezut chiar că voi muri.
Când mi-am revenit, pe lângă inima mea slăbită,
am aflat că aveam o nouă şi ciudată abilitate.
O nouă abilitate ?
Da, am început să am nişte viziuni cu voi şi cu cei care vă însoţeau.
După un timp, am realizat că nu erau doar simple halucinaţii.
Puteam să văd evenimente reale, plasate în timp şi spaţiu.
Când îţi vin în minte imagini din alt loc, se cheamă "vedere relocată".
Da, spune-i cum vrei.
După un timp am început chiar să văd în spaţiul interdimensional.
Nu ştiu cum, dar conştiinţa mea s-a legat de micul vostru grup.
- Şi ai început să pictezi ce vedeai. - Aşa este.
Apoi le-am dezvăluit celor de aici ce ştiam despre voi.
Prin intermediul picturilor şi scrierilor tatălui meu,
povestea călătoriilor voastre a devenit o legendă.
Mai ales după venirea kromagilor şi voi ne-aţi dat inspiraţia de a lupta cu ei.
- Kromagii au fost aici ? - Da.
Până am reuşit să-i învingem cu un virus făcut de savanţii noştri.
Mai exact, expresia este "Le-am dat papucii !".
Prietenia dintre voi şi filozofia voastră de viaţă a dat naştere unei mişcări
care astăzi cuprinde zeci de mii de oameni.
Vezi, Rem ? Niciodată nu trebuie să-ţi pierzi speranţa.
Cine, eu ? Niciodată nu mi-am pierdut-o, am crezut că tu ţi-ai pierdut-o.
Poate scăpăm şi lumea lui Maggie de kromagi.
- Dacă reuşim să ajungem acolo. - Aş fi vrut să puteţi face asta.
Întotdeauna există un "dar" !
Nu ştiu cum, dar uneori am putut...
să văd în timpul interdimensional.
V-am văzut viitorul şi ştiu că viitorul vostru salt, va fi şi ultimul.
În clipa în care veţi ieşi de cealaltă parte a găurii de vierme...
toţi veţi muri instantaneu.
- Cum ? - Mă tem că asta nu o ştiu prea clar.
Trebuie să ştiţi ceva.
Am prevăzut moartea prietenilor voştri, a profesorului şi a drei Wells.
Şi niciodată nu am greşit.
Vă rog, nu plecaţi din lumea asta !
Profesore Arturo, slavă Domnului că eşti aici !
Nu-mi vine să cred că au făcut un serial TV despre noi.
Ca regulă pandimensională,
toate Dianele Davis ar trebui să se limiteze la ştiinţa şi să nu se implice showbiz.
Măcar de ar fi respectat adevărul.
Niciodată nu am fost cinci în acelaşi timp.
Episodul se cheamă "Întoarcerea lui Arturo".
În această seară, acest personaj revine la cererea publicului.
Veţi face o campanie de răspuns la scrisori ?
Unii oamenii au prea mult timp de pierdut.
Hei, oameni buni, veniţi aici !
Tocmai ne-au adus astea. Coşuri cu fructe, trandafiri...
O cerere în căsătorie pentru Maggie.
Dă-mi-o ! Are o situaţie financiară bună ?
La prânz chiar vom avea parte de o... recepţie !
Suntem trataţi regeşte pentru simplul fapt că am venit.
Mai bine de atât, nici că se poate.
Pentru mine nu e nimic ?
Aici nu e vorba de un spectacol, ci de afaceri.
Trebuie să profităm de ospitalitatea lor.
Da, şi între timp să le cercetăm lumea.
Şi poate facem rost şi de virusul anti kromagi.
Deci, asta înseamnă că o să plecăm ?
Dacă temporizatorul funcţionează, cred că ar trebui să ne vedem de drum.
M-am gândit mult la treaba asta.
E evident că Clarvăzătorul ne foloseşte ca subiecţi.
A văzut bine trecutul, poate că şi viitorul.
Deci, chiar îl crezi ?
Şi atunci, cum explici toate picturile alea ?
Aşa este. Când o să vină timpul pentru salt, o să plec doar eu.
- Nu cred. - Nu poţi să hotărăşti de unul singur.
E vorba de lumea mea şi doar eu ar trebui să risc.
Dacă supravieţuiesc, mă întorc după voi.
Şi dacă nu ?
Clarvăzătorul va şti ce s-a întâmplat cu mine.
Uite ce... măcar voi veţi rămâne în viaţă.
Veţi rămâne într-o lume sigură unde sunteţi bine veniţi.
Şi cum rămâne cu munca în echipă, cu faptul că nu o să poţi rezista singur ?
A fost doar o pierdere de vreme ?
Voi chiar nu mă ascultaţi.
Ba da, dar sunt de acord cu el. Aşa am reuşit să rezistăm.
Nu te uita aşa la mine "tati", tu i-ai crescut aşa.
Da, şi sunt mândru de voi !
Vino încoace, "fiule" !
- Mulţumesc ! - Cu plăcere !
- Ascultă, trebuie să stăm de vorbă. - Desigur.
Dar mai întâi aş vrea să vă prezint dublurilor voastre din lumea noastră.
Ce emoţionant !
Cu siguranţă. O, Dumnezeule !
Diana, poate că ţi-ai văzut deja dublura. Joacă în serialul TV.
Voi doi nu jucaţi ?
Câştigăm mai bine cu apariţiile în public.
Şi dublura mea ?
Ei bine, se pare că Quinn Mallory nu există în lumea noastră.
Asta înseamnă că sunt unic.
Dacă rămânem în lumea asta, o să vă pierdeţi slujbele.
Eu am terminat aici !
- Vi-i prezint pe dl. şi dna Dial. - Bună !
El e Vernon, preşedintele fan clubului universitar SCLP.
Adică, Societatea Călătoriilor în Lumi Paralele.
Sunteţi bineveniţi în fan clubul nostru.
Vă mulţumim pentru ospitalitate,
dar trebuie să plecăm pentru că în doar câteva ore trebuie să facem saltul
Dar, nu puteţi. Aţi auzit ce a spus Clarvăzătorul. Veţi fi ucişi !
E posibil, dar trebuie să încercăm.
Te rugăm să ne dai virusul antikromagi.
- Scuzaţi-mă, dar cine sunteţi ? - E mama ta.
Îmi pare rău, doamnă, dar cred că mă confundaţi.
Quinn !
E tot o dublură ?
Din nefericire, nu. Kromagii au avut aici câteva lagăre de muncă.
Avem aici 12 refugiaţi din alte lumi. Ea chiar este cine crezi tu.
Mă ocup eu de ea.
Nu e mama mea. Ce se întâmplă aici ?
- E mama lui Quinn al nostru. - Eu sunt Quinn al vostru.
Nu asta am vrut să spun.
Unde o duce ?
Doamna Mallory a rămas cu nişte sechele posttraumatice.
Lagărul de muncă, soarta fiului ei... Nu-ţi face griji, e pe mâini bune.
Îmi pare rău că vă stric petrecerea, dar chiar trebuie să plecăm.
Din partea mea, cu cât mai repede, cu atât mai bine.
- În legătură cu virusul... - Nu mai e disponibil.
Nu aţi mai păstrat deloc ? Dacă se întorc kromagii ?
Virusul are un timp de viaţă foarte scurt.
Componentele lui sunt păstrate în baze militare din toata lumea,
dar pentru a avea efect trebuie preparat atunci.
Şi cât durează efectul lui ?
Din câte am înţeles, termenul de incubaţie e de două zile.
Iar noi mai avem de stat aici doar două ore.
Trebuie să-l prezint pe tata şi apoi putem discuta în continuare despre afaceri.
Vă rog, mai gândiţi-vă ! E în joc viaţa voastră.
Da, am făcut-o deja.
Îmi acordaţi puţină atenţie, vă rog ?
Dragi prieteni, călători în lumi paralele,
înainte de a ne aşeza la masă, am plăcerea de a-l prezenta pe liderul nostru,
Clarvăzătorul !
Vă mulţumesc ! Chiar este o ocazie deosebită !
Tinerii pe care i-am văzut de la distanţă, se află, în sfârşit aici, printre noi.
După cum ştiţi, am văzut...
viitorul prietenilor noştri şi este unul sumbru.
Cu certitudine, la următorul salt, îi aşteaptă moartea.
Totuşi, sunt bucuros să vă anunţ...
că ei au hotărât să rămână aici....
şi să ne ajute să punem bazele noii noastre ordinii,
saltologia, ştiinţa noastră de viitor.
Ce vrea să facă individul ăsta ?
Cred că e vorba de afacerea despre care vroia să ne vorbească fiica lui.
Se pare că noi nu avem nici un cuvânt de spus în chestia asta.
Înainte de a ţine un toast, îi rog pe oaspeţii noştri să spună câteva cuvinte.
Cred că e timpul sa plecăm.
Vă mulţumim ! Noapte bună !
Ce ironie, nu-i aşa ?
Ajungem printre oameni care ne iubesc şi noi fugim de ei.
Da. Nu îmi place să fiu iubit în felul ăsta.
Peste câteva ore o să plecăm de aici.
Unde ?
Îmi cer scuze că vă deranjez, dar aţi plecat atât de repede.
Nu e nici un deranj. Vă rog, intraţi, sunteţi binevenită.
Îmi cer scuze pentru felul în care am reacţionat,
dar... când te-am văzut...
Trebuie să ştiu !
V-am spus, nu sunt fiul dvs.
Înţeleg, dar fiul meu mai trăieşte ?
Mai există vreo parte din el acolo ?
Nu.
Vreau să stau de vorbă cu ea. Vă rog să mergeţi la bar !
Haideţi să luăm loc !
Mamă !
Dna Mallory !
Am avut odată un unchi.
Mi-a fost ca un tată, mai mult decât tatăl meu adevărat.
A murit într-un accident de circulaţie. Era sănătos şi în putere...
aşa că mătuşa mea i-a donat organele celor care aveau nevoie de ele.
Mi-am pierdut unchiul...
dar mereu am simţit că trăieşte prin intermediul acelor oameni.
Înţelegeţi ce vreau să spus ?
De când l-am văzut ultima oară, acum doi ani în urmă,
am tot aşteptat ziua în care o să fim din nou împreună.
Mai mult decât orice, mi-am dorit să aibă o viaţă normală.
Vroiam să o cunosc pe fata ce avea să-i fie soţie...
să-mi văd nepoţii...
Acum însă...
m-aş mulţumi să-l mai pot strânge în braţe pentru ultima dată.
Dar asta nu se va întâmpla niciodată, nu-i aşa ?
Aşa este !
Mallory... nu pleca !
Vă rugăm să rămâneţi !
Nu am mai văzut o asemenea nebunie de când s-a terminat Star Trek.
Da, o să ne fie greu să trecem printre toţi cei de acolo.
O să ne fie şi mai greu să trecem de tipii din maşina aia.
- I-or fi trimis ca să ne ţină aici ? - Cu siguranţă, nu sunt fani.
Nici o problemă, o să facem saltul de aici.
Şi dacă or să vină şi aici ?
Am putea să o luăm şi pe dna Mallory din lumea asta ?
De fapt...
dacă nu ar fi periculos, aş lua-o, doar face parte din familie.
A adormit. Cât mai avem ?
30 de minute.
- Eşti bine ? - Da, sunt pregătită de plecare.
Dacă lucrurile merg bine la saltul următor, ne putem întoarce după ea, nu-i aşa ?
Pare un plan bun.
Remmy, tipii ăia din maşină... nu mai sunt în maşină !
Poate că vin la noi.
În regulă oameni buni. Hai să găsim ieşirea din spate.
Gata, e ultima noastră şansă să plecăm !
Pornim în, trei... doi... unu...
Ei bine, se pare că nu avem de ales. Suntem blocaţi aici.
- Ce naiba s-a întâmplat ? - Nu ştiu.
Te rog, spune-mi că nu suntem blocaţi aici pentru 29 de ani.
De asta nu au venit după noi, pentru că nu era nevoie.
Adică, au făcut intenţionat lucrul ăsta ?
Gândiţi-vă puţin: dineuri de mii de dolari, apariţii în public...
Fac o groază de bani dacă noi rămânem aici.
Presupunând că pot să ne blocheze,
crezi că sunt chiar atât de josnici încât să ne ţină aici pentru bani ?
Se vede că nu ai avut niciodată un impresar.
Se pare că un câmp de forţă blochează intrarea în gaura de vierme.
- Adică, a astupat-o cineva ? - În termeni simpli, da.
E ciudat că temporizatorul a reluat numărătoarea inversă de la cele trei zile.
Ce a blocat gaura de vierme se pare că a resetat şi temporizatorul.
- Deci, putem încerca din nou. - Asta dacă nu o să ne blocheze iar.
Cred că ştiu cine e responsabil de asta.
E timpul să avem cu el o discuţie pe faţă. Haideţi !
Nu-mi pasă ce face, vrem să-l vedem imediat.
E în regulă, Martha, am terminat pentru astăzi.
Iată-vă, prieteni !
M-aţi lăsat acolo să pic de prost.
De ce aţi plecat aşa brusc ?
Mi-am adus aminte că lăsasem fierul de călcat în priză.
Ăsta da simţ al umorului, dle Mallory nu-i aşa, ?
Ei, ce spuneţi ? Vă place ?
E viziunea sosirii voastre.
Minunat ! Acum fă una şi pentru plecarea noastră.
Asta e ceva nou pentru mine.
Înainte nu aveam viziuni de o asemenea dimensiune.
E ca şi cum am fost în legătură mintală directă cu voi.
Trebuie să rupi legătura asta.
Opreşte câmpul de forţă ca să putem pleca de aici.
Asta doriţi ?
Dar, Claire, mi-a spus că vreţi să rămâneţi.
Nu i-am spus niciodată aşa ceva.
Ne ţine aici doar câmpul de forţă cu care blochezi gaura de vierme.
Nu ştiu nimic despre nici un câmp de forţă.
Nu nega că ai de câştigat dacă noi rămânem aici.
Cultul tău ţicnit, ar avea de pierdut dacă noi murim.
Nu neg, dar am destui bani pentru puţinii ani pe care-i mai am de trăit.
Câţi mai ai ? Eşti pe moarte ?
Da, din cauza inimi. Doctorii spun că pot muri oricând.
Din nefericire, e puţin probabil ca mişcarea asta să-mi supravieţuiască.
Speram să rămâneţi şi să mă ajutaţi să o revitalizez,
creând o a doua fază a aceşti mişcări... saltologia.
Nu suntem încă convinşi că suntem blocaţi aici.
Temporizatorul nostru s-a resetat la trei zile.
Dă-ne cuvântul tău că nu ai nici un amestec în asta.
Eu să mă amestec ? Cum aş pute să fac asta ?
Vă rog să vă răzgândiţi.
Viziunea despre viitorul vostru, e foarte clară.
Am hotărât deja.
Dacă ne cunoşti atât de bine precum spui, ştii că nu o să ne răzgândim.
Claire ne-am minţit în legătură cu Clarvăzătorul.
- Cred că ea e principalul suspect. - La ea trebuie să facem următorul drum.
În regulă, stăm aici încă trei zile. Au suficient timp ca să pregătească virusul.
Până la urmă, blocarea găurii de vierme poate că ne-a făcut un bine.
Dacă putem obţine ingredientele. Ia stai puţin !
Cred că ştiu cine ne poate ajuta.
Voi căutaţi-o pe Claire şi convingeţi-o să ne lase să plecăm.
Venim şi noi acolo peste vreo două ore.
- Unde vă duceţi ? - Ne întoarcem la şcoală.
În ce serviciu a activat Maggie ?
Asta-i uşor. La puşcaşii marini. A fost căpitan iar al doilea nume e Allison.
Răspunde scurt la întrebare, nu povesti tot ce ştii despre ea.
Trei !
Cum se numea cel mai bun prieten al lui Rembrandt, din Spinning Tops ?
Cred că ştiu eu răspunsul la asta.
Aţi venit !
Bineînţeles că am venit, nu am vrut să-i dezamăgim pe fanii noştri.
Ne cerem scuze că am plecat aşa de la dineu.
Nici o problemă. Bine aţi venit la club !
- Ei sunt Lisa, Nubsy şi Schmo. - Bună, Schmo !
- Jucăm "Călătorii în lumi paralele". - Grozav ! Putem să luăm şi noi loc ?
Chiar vă rog !
Oh, da, hai să ne cunoaştem mai bine !
Chiar dacă e pentru puţin timp. A meritat aşteptarea, nu-i aşa ?
Deci, care e răspunsul ?
Doar adevăratul Rembrandt Brown ar putea să-l ştie.
Toate la timpul lor, da ? Toate la timpul lor !
Trebuie să existe o cale de a reface virusul.
Nu aveţi ceva legături pe internet ?
Asta cu internetul tine dacă vrei să faci o bombă atomică.
De ce vreţi virusul ?
Doar nu vreţi să plecaţi ? Doar nu vreţi să plecaţi ?
Ba da. Asta vrem, Vernon... Asta vrem Vernon !
Avem nevoie de virus înainte să facem saltul.
Am câştigat ! V-am spus eu că vor încerca.
Călătorii nu se dau bătuţi niciodată.
Ai câştigat. Dar de ce să plece, dacă nu au virusul ?
Ai lua-o razna, Lisa ? Există o cale.
Gândeşte-te ! "Călătoria în spaţiu". Locul doi între serialele mele preferate.
Episodul 2, "Ameninţarea albă". Ei ? Ei ?
În acest episod, virusul ucigaş anihilează virusul extraterestru,
extras din sângele speciei Zang.
- Ce noroc că Nubsy e diabetic. - Ce noroc !
Hei, omule ce faci acolo ?
E în regulă. Eu îi fac injecţiile lui Nubsy si am făcut practică pe mine.
Ce chestie !
Nu e nevoie să recreaţi virusul, îl avem toţi.
Atacă numai kromagii.
Deci virusul e aici. Şi putem obţine mai mult din asta ?
Absolut, dacă în maxim două zile îl duceţi într-un laborator, ca să-l sintetizeze.
În regulă. Mulţumesc, Vernon !
Vernon, eşti nemaipomenit !
Vă mulţumim, oameni buni ! La revedere, Lisa !
Oh, apropo, pe tip îl chema Maurice Fish.
Ştiam şi asta.
Am pierdut timpul, căutând-o pe Claire.
Ştiu, mă duc să văd ce face dna Mallory.
O fac eu. Nu trebuia să te ocupi de temporizator ?
Da, ai dreptate. Aşa o să fac.
Mallory !
Ăsta e ce cred eu ?
Da, aşa mă tem.
Doamna Mallory !
- Sunteţi teafără ? - E vina mea.
Ba nu. Erau doar nişte fani nebuni.
Nu erau fani. Asta au vrut să credem.
Tipii ăştia lucrează pentru Claire.
Şi i-a trimis să ne strice temporizatorul ?
Să-l strice, sau să-l fure, rezultatul e acelaşi.
- E evident că vrea să ne ţină aici. - Aţi discutat cu ea ?
Nu a văzut-o nimeni, sau cel puţin aşa ni s-a spus.
- Aş fi putut preveni asta şi să vă spun. - Ce să ne spuneţi ?
În timpul ocupaţiei, Claie şi cu mine am lucrat într-o garnizoană kromagă.
Când virusul a fost eliberat, kromagii au luat ce au putut şi au abandonat restul.
Au abandonat restul ?
Înainte ca guvernul să preia controlul,
Claire a ascuns tot echipamentul pe care l-a găsit la kromagi.
E într-un depozit ce aparţinea Centrului.
Atunci e posibil să fie acolo şi ceva tehnologie care să ne împiedice să plecăm.
Sau care să ne ajute să plecăm.
Aveţi dreptate, ar fi trebuit să ne spuneţi asta.
Am crezut că dacă tac, o să rămâneţi aici.
Ei bine... m-am înşelat.
Mă lăsaţi puţin ?
Cred că amândoi trebuie să ne cerem scuze.
Îmi pare rău !
Trebuie să vă mai spun ceva.
Cumva, mă simt legat de dvs.
La început am încercat să-mi înăbuş sentimentul ăsta,
pentru că mi-a fost teamă... ca o să-mi pierd... identitatea.
În mine mai există o parte din Quinn al dvs.
care ar vrea să ştiţi că pentru el nu i-aţi fost doar o mamă vitregă.
L-aţi crescut, l-aţi iubit şi din această cauză
îi sunteţi mai mult ca o mamă de sânge.
Vă iubeşte foarte mult !
Oameni buni,... e inutil.
Dna Mallory, vrea să ne ajute.
Vă pot duce la depozitul lui Claire.
Bine, atunci haideţi să mergem !
Când au plecat, kromagii au distrus tot ce au putut.
De fapt, asta a fost şi politica lor, pustiirea Pământului.
Aici este !
Oh, e încuiat !
Asta nu-i mare lucru pentru tine.
Claire nu s-a descurcat deloc rău, după ce au plecat kromagii.
Da, parcă e magazinul cu cele mai bune oferte al kromagilor.
Hei, oameni buni,
cred că asta e o maşină de-a kromagilor pentru călătorit în lumi paralele.
Pare destul de uzată.
Ei bine, ştiu ce anume ne-a blocat saltul.
Acest dispozitiv proiectează un câmp de forţă hiperspaţial.
E un sistem defensiv, cu rolul de a-i opri pe invadatori.
Sau să ne ţină pe noi aici. Dar gata, acum nu mai este !
L-am oprit.
Nu pricep, de ce ne-a stricat temporizatorul, dacă aparatul ăsta tot ne ţinea aici ?
Ştiind că aveţi temporizatorul, veţi încerca mereu să scăpaţi.
Puteaţi învinge cumva câmpul de forţă şi eu chiar nu-mi puteam permite asta.
Frumoase chestii ai aici, Claire !
Le împarţi şi cu ceilalţi, doar e prima poruncă a saltologiei.
Nu cred că cuvântul "a împărţi" există în vocabularul ei.
Chiar nu vă înţeleg, oameni buni.
Vă mişcaţi permanent, nu ştiţi cine vă e prieten,
aici însă, toată lumea vă iubeşte şi vă putem şi apăra de kromagi.
Nu-ţi pasă de noi. Vrei doar să creezi o nouă religie bazată pe salturi.
Oamenii mereu crează religii. Nu e o profesie prea rea.
Îţi faci singur programul şi mai eşti şi bine plătit.
Am văzut care e strategia ta de vânzări.
Convoci oamenii... faci o dovadă de credinţă şi Claire primeşte un nou BMW.
Putem profita cu toţi din asta.
Tata nu a minţit cu viziunea lui. Dacă plecaţi, muriţi.
Şi asta ţi-ar cam tăia sursa de venit.
Puţin probabil.
Speram că nu va trebui să fac asta.
Eu am organizat sosirea voastră cu public.
Acum că interesul oamenilor a fost resuscitat,
sunt sigură că pot convinge dublurile voastre să vă ia locul.
Kromagii ne-au lăsat o închisoare foarte frumoasă, plină cu aparate de tortură.
Cu mine cum rămâne ? Nu am dublură.
Găsim noi o explicaţie.
Vorbesc cu scenariştii de seriale. Fac orice pentru bani.
Tată ?
Fata mea, ce înseamnă toate astea ?
Nu te simţi bine, pleacă de aici !
Ce văd, mă face să mă simt şi mai rău. Ce ai făcut din munca noastră ?
- Am făcut doar ce ai făcut şi tu, desigur. - Nu-i adevărat.
Eu nu mi-am înşelat adepţii şi nici nu am comis vreo crimă.
Duceţi-l acasă !
De unde ai ştiut ce-i aia ?
Am mai avut de-a face cu aşa ceva de câteva ori.
Diana, poţi să pui în funcţiune maşina de salt ?
Da, o să fac tot ce pot.
Şi cu ei ce facem ?
Închide-i în camera frigorifică.
Haideţi, să mergem !
Ai distrus toată munca noastră.
Daţi-mi repede un scaun !
Am văzut acolo nişte medicamente.
Îmi pare rău, prieteni.
- Dumnezeule ? - Ce să-i dăm unuia cu atac de cord ?
Aspirină. E tot ce avem.
Claire a anunţat Centrul.
Mai mulţi gardieni sunt deja pe drum, aşa că grăbiţi-vă, vă rog !
Prietenii noştri sunt deocamdată în siguranţă.
- Eşti bine ? - Nu vă fie teamă !
Nu e prima dată când mi se întâmplă asta şi nu va fi nici ultima.
Aveţi grijă de voi !
Mă ocup eu de el.
Ei bine, cred că am reuşit. Sunt ceva probleme, dar funcţionează totuşi.
- Problema e că baza de date a fost ştearsă. - Adică ?
Că dacă introducem noi coordonatele locaţiei, ar trebui să meargă.
Mallory ?
Ce se întâmplă ?
Aparatul ăsta e grav avariat şi se deteriorează rapid.
Energia ar fi suficientă pentru a putea trece doar unul dintre noi.
Deci, trebuie să hotărâm repede cine pleacă.
- Rembrandt, dă-mi fiolă. - Nu, i-o iau eu.
Ce faci ?
Spuneţi-mi "Remmy Contagiosul" !
Dacă supravieţuiesc, Clarvăzătorul va şti asta.
Reparaţi asta şi veniţi după mine, bine ?
Dacă nu... să aveţi o viaţă frumoasă !
Ai grijă de tine, Malorry !
Contez pe tine, bine ?
Pentru familie, da ?
Remmy !
Nu !
Clarvăzătorul a spus că o să moară imediat.
Dacă am fi fost toţi patru, poate că aşa ar fi fost.
Dar, trecând doar unul singur, poate că am modificat linia timpului.
Poate că am reuşit să schimbăm viitorul. Poate că Remmy e în viaţă.
Dle LeBeau, îl poţi vedea pe prietenul nostru ? Îl poţi vedea pe Rembrandt ?
Dle LeBeau ?
Nu-i simt pulsul.
S-a dus !
Rembrandt !
Şi acum ce facem ?
FINALUL SEZONULUI 5 ŞI AL SERIALULUI
= TITRARE MANUALĂ =
Traducerea şi adaptarea după sonor: Virgil G.N.