Ranije u Vikinzima... -Pričaj mi o Parizu.
Ima zidove svuda oko sebe. Taj grad je neosvojiv.
Daj nam ime oca svog djeteta? -Athelstan.
Atelstan. -Gospodin je došao k meni.
Onda si opet Kršćanin? -Sa svim svojim srcem.
Bolje je da odem iz Kattegata. -Kako to misliš? Ne možeš otići!
Jedini si komu vjerujem zato moraš ostati. -Krv mora biti prolivena.
Bit će žrtva. Moja svrha je jasna.
Gospodine, primi moju dušu.
Nema ništa što me može utješiti sada.
Oprosti mi, prijatelju, ne za ono što sam učinio. Već za ono što ću učiniti.
Preveo i prilagodio: Zaboravko
VIKINZI SEZONA 3 EPIZODA 7 PARIZ
Gospodaru Ragnare.
Grofe Odo, s nevjericom gledamo dolazak Sjevernjaka ispred Pariza.
I pitamo se kako im je dopušteno da dođu do nas?
Visosti, imali smo puno upozorenja na takav napad.
Upozoravali smo grofa Flandrije, i ostale
da se pripreme: utvrde svoje gradove, blokiraju rijeke.
ali svi su to odbili.
Lako je kritizirati druge. -Da su se složili se da djeluju,
ne bi bili frustrirani napretkom Sjevernjaka na svakoj rijeci.
No, dok su drugi zanemarili svoje dužnosti, ja nisam mirovao.
Pariz je pripremljen za ovaj napad.
Dobro smo se opremili s hranom i vodom, dovoljno za cijelo ljeto.
Drago mi je da to čujem. Donekle smo,
smo na vašoj milosti, grofe Odo, jer nas morate zaštitit od tih pogana.
Vaša Visosti, još nije prekasno da napustite grad.
Mnogi će vas ovdje poticati da se spasite.
Sigurno, krivili bi me za napuštanje
našeg grada u ovakvom trenutku? -Možda će misliti da je to razuman oprez.
Dopustite mi da na trenutak razmislim, grofe Odo.
Oče?
Grof Odo misli da bi mogla biti dobra ideja da odem.
Moraš reći grofu Odu da nemaš namjeru napustiti svoje ljude.
Ma što se dogodilo, ostat ćeš s njima,
bit ćeš s njima, zaštititi ih.
Sigurna sam, oče, da je to uvijek bila tvoja namjera.
Grofe Odo, odlučio sam ne napustiti grad.
Ne kad sam najpotrebniji.
Sljedećih nekoliko dana i tjedana testirat će se vjera svih nas.
Molim Svemogućeg Boga da se nitko od nas ne nađe u nedostatku bilo hrabrosti
ili vjere.
Vaš je težak teret, grofe Odo.
Imate puno Kršćanskih duša u vašoj skrbi. -Nosim taj teret bezbrižno,
znajući da ga dijelim s našim Gospodinom, i s vama Visosti.
Ali moram pitati Visosti, jeste li se obratili
vašem bratu, Istočnom Caru, za pomoć?
Sigurno može dati vojsku da nam pomogne.
Neću pitati nikog od moje braće za pomoć.
Moram si dokazati da sam bolji od svoje braće, grofe Odo,
a ti Sjevernjaci su mi dali priliku.
Pobjedi ih, i ja ću se vidjeti kao dostojan nasljednik
moga djeda, velikog Karla.
Dakle vidite, grofe Odo,
da je vaš teret... stvarno puno teži nego što ste zamislili.
Podignite štitove!
Popnite se! Popnite se na palubu!
Veslajte! Veslajte!
WESSEX
Oprosti što te pitam sine, ali kako ide u braku?
To je brak.
Teško je zaboraviti ono što se dogodilo, i... trudim se oprostiti,
kao što naš Gospodin zahtijeva od nas. "Kako i mi opraštamo dužnicima našim."
Drago mi je to čuti.
Nešto sam te želio pitati. Judith je kćer kralja Aellea.
Što ona misli o svom ocu? I...
Što bi ona mislila ako ga odlučimo zbaciti?
Stvarno bi to učinio? -Naravno.
Kako bih inače postao veliki Kralj, Kralj kraljeva?
Kralj cijele Engleske. Naravno da ga moram svrgnuti.
Samo sam se pitao koliko bi to uzrujalo tvoju ženu.
Iz onoga što mi je rekla Judith, nema ljubavi između njih.
To sam i mislio. -Planiraš invaziju?
Ne u početku. Imam neke planove.
Različite opcije za izazivanje kaosa. Uključujući, možda i ubojstvo.
O moj Bože! Oče, Aelle ti je saveznik i prijatelj. -O, ne.
Nije mi prijatelj.
Nemam nijednog prijatelja. Bolje da je tako.
Dođi ovamo, Alfrede. Dođi svomu djedu.
Veličanstven dječak!
Pitam se kako je on? -Tko?
Atelstan. -Opet to ime.
Zašto ga se moraš uvijek sjetiti? O njemu mislim da je prljavi otpadnik,
podsjeća me na to kako se moja žena kurvala s njim. -Koliko još
treba patili zbog toga. -Aethelwulf! -Ovo se ne tiče tebe, oče!
Ovo je između mene i ove Jezabele! Te bludnice!
Odlazi. Odmah.
Evo.
Želio si razgovarati sa mnom, Ragnare?
Nedostaje mi.
Athelstan.
Volio bih da je ovdje s nama.
S obzirom da nosiš njegov križ, on je još uvijek ovdje s nama.
Bio bi koristan.
Snaći ćemo se i bez njega.
Dobro.
Sad nemamo izbora.
Oče, oprosti mi.
Sveti Oče, oprosti mi.
Jer sam bijedni grešnik.
Moram razgovarati s princem. Prinče Aethelwulf!
Prinče Aethelwulf!
Prekinuo si molitvu. Za to nema opravdanja.
Ima jedno, gospodaru moj. Smrt ne čeka nikoga!
Tko je to? -Poslali ste plemiće s kraljicom Kwenthrith,
da se brinu o našim interesima u Merciji.
Što ti se dogodilo? -Kraljica
je odbacila ugovor koji je potpisala s nama. Želi vladati sama.
Pokušala je ubiti sve koji smo poslani kako bi zaštitili interese Wessexa.
Potpuno je luda. -Ne govori više.
Odmor, Gospodine moj.
Znam da smo imali naše razlike u posljednje vrijeme.
Možda je moja krivica, nisam bio sav svoj.
Želim da znaš, Floki, da te trebam.
Sad više nego ikada.
Uvijek sam vjerovao u tebe.
Ovuda. Želim da ti zapovijedaš u ovom napadu.
Ja? -Sjedni, sjedni.
U redu je, sjedni.
Kralju Ragnar, došli smo do Pariza. Sad...
Sada, svi želimo znati... -Puh, puh, puh, puh... Kralj...
Moj najstariji prijatelj me zamolio da preuzmem zapovjedništvo.
Dakle...
Kako ćemo najbolje napasti grad?
Neki od nas... su pobliže pogledali na grad sa obale.
I predlažemo plan. Sprovesti istovremene napade
i s vode i sa zemlje.
Ja ću voditi napad na toranj i vrata grada.
Napast ćemo vrata zajedno. -Rekla sam da ja vodim napad.
Možda trebamo više Erlendurovih alata. -Odlučit ću, ako i kada to moramo.
Vjerujem da će Earl Kalf to napraviti. -Mislim da niste slušali.
U vrijeme napada na vrata, bit će i napad s rijeke.
Brodovi će biti puni ratnika i ljestvi, idemo na plažu ispod zidina.
Popet ćemo se i tako ući u grad.
U tom slučaju, Floki, ti ćeš biti odgovoran za izgradnju
što god je potrebno kako bi se popeli na te zidove. -Ne brini za mene, Rollo.
Napravit ću nešto doista zapanjujuće. Samo pričekaj i vidjet ćeš.
Svi oni koji se slažu s planom neka kažu da. -Da!
Da.
Nadajmo se da će bogovi blagosloviti tvoj trud.
Molim te, primi ju.
Uzmi svoje dijete.
O čemu ti govoriš? -Ne mogu se brinuti za nju.
Naravno da možeš. -Ne mogu.
Želim da bude poput tvojih sinova. Želim da bude Viking.
Kakve ima veze kako nekoga zoveš?
Je li ona Viking ili ne nije bitno.
Ono što je bitno je da ju voliš i odgajaš.
Jer, ako si ti sretna, ona će odrasti zdravo.
I dat će ti unuke na koje ćeš biti ponosna.
Misli na Bjorna.
Ja sam... Zato želim da ti podižeš njegovu kćer.
Bjorn te voli.
Bjorn bi bio puno sretniji i bilo bi mu bolje bez mene.
Nije istina. -Ja u to vjerujem. -Jako je sebično u to vjerovati.
Ne mogu si pomoći.
Tvoja te kćer treba.
Ona treba svoju majku.
Ne smiješ govoriti tako.
Moli se Freyji. Freya će te utješiti kao što je mene utješila.
Mi žene nosimo teške terete. Ali tu nema pomoći.
I čak kad nam je teško,
zapamti, bogovi su ti koji su odredili naše sudbine. Ne mi.
Moj sine. Imam još jednu misiju za tebe u naše ime.
Moraš otići u Merciju i uvjeriti Kraljicu Kwenthrith
da su njeni i naši interesi jedno te isto.
Ona je ubila šest naših plemića.
Da.
To je svakako... šteta.
I ona treba biti kažnjena. Toliko o zahvalnosti.
Kakav je to svijet u kojem živimo,
kada prijatelji naših prijatelja, ubijaju naše prijatelje?
Ali ipak, postoji način da ta zavedena Kraljica pronađe neko iskupljenje.
Postoji?
Sine, Mercija je oslabljena zbog višegodišnjih građanskih ratova.
Ona više nije ono što je bila, i mora priznati moć Wessexa.
Bez Wessexa, Mercija je sad više nego ikad u milosti i nemilosti Sjevernjaka.
Kao i ostali Saksonski susjedi. -Poput Northumbrie?
Točno. Kao Northumbria. -Da.
Oni najbliži, ali neočekivano, mogu posijati strašnu žetvu.
Obvezujem te da odeš u Merciju. I kažeš Kraljici da joj
možda oprostimo pokolj naših plemića ali samo ako bude molila za milost,
i potvrdi svoju podređenost Wessexu. Ako ne,
pokazat ćemo joj željeznu šaku. Pokrenut ćemo invaziju, i uništiti ju,
a njene udove ćemo pričvrstiti na 4 konja, tijelo će joj biti rastrgano.
Ili nešto tako.
No, također joj reci da imamo odbojnost za takve mjere, Kršćani smo.
Torvi...
Torvi, trebao sam to prije reći. -Zašto?
Znaš zašto. -Nije bitno.
Nisam trudna, niti sam dijete.
Iskoristio sam te. -Kao i ja tebe.
Ovo je za tebe.
Što je to? -Ništa.
Daj mi da vidim! -Ne. Nanosiš mi bol.
To je previše dobro za tebe. Kurvo.
Sjevernjaci su izviđali na selu, kao i našu obranu.
Moramo očekivati napad svaki dan. -Gisla,
Žalim što te na vrijeme nisam poslao na sigurno. Puno mi je toga na pameti.
Nisam htjela biti poslana. Željela sam ostati ovdje s tobom.
Nigdje ne bih bila radije nego ovdje u Parizu,
pored tebe, u tvojim teškim vremenima. Ali moram obojici reći,
Bila sam puno u gradu.
Stanovnici Pariza su smrtno uplašeni od ove poganske vojske.
Do sada, samo njihovo čvrsto uvjerenje u Božju milost i zaštitu,
sprječava ih da postanu histerični i nasilni.
Svjestan sam potrebe za smirivanjem ljudi.
Zahvaljujući tebi, princezo Gisla. Možda možeš pomoći da ih uvjerimo
da su dobro zaštićeni, i da imaju dovoljno zaliha da izdrži opsadu.
Ipak, ako Bog da, neće doći do toga. Možeš računati da ću učiniti sve
da uvjerim ljude u našu konačnu pobjedu.
Čak i tvoja prisutnost u gradu im pomaže da vjeruju u to.
Ipak je na mom ocu da nas odvede do pobjede. Nije li tako, oče?
Moram u krevet. Umoran sam.
No, drago mi je da smo imali ovaj razgovor, isto tako mi je jako drago
da sam stavio svoju vjeru u tebe, grofe Odo,
kao i u Boga Svemogućeg, za uspješan ishod svega ovog.
I ja moram u krevet. -Naravno.
Ipak te molim da ostaneš na trenutak i saslušaš me.
Jednom si odbila moju ponudu za brak.
Što sam mogao ponuditi? Onda sam čuo koliko si drugih ponuda za brak odbila,
od ljudi bogatijih, značajnijih od mene, i to mi je dalo nadu.
I nadam se da jednom kada uspješno obranim Pariz,
i porazim Sjevernjake, i... sa stečenim novim i visokim ugledom,
opet ćeš razmotriti moju ponudu?
Ako spasiš Pariz, zauvijek ću ti biti dužna.
Ali tvoja je prva dužnost, grofe Odo, koncentrirati se na poraz Sjevernjaka.
Sigurna sam da se s time oboje slažemo.
Više.
Povucite opet, povucite opet. To mora biti pod kutom.
Zasigurno si gladan. Donijela sam ti nešto za jelo. -Nisam gladan.
Moj posao me hrani. Imam toliko odgovornosti sada, Helga.
Sve ovisi o meni. Moji izumi će nam omogućiti ulazak u Pariz.
Vidjet ćeš, Helga. Naši ratnici će jurnuti na zidove
i svi ćemo postati slavni. Posebno ja.
Floki, graditelj brodova. Floki, graditelj tornjeva.
Ali, naravno... ne gradim ja te tornjeve.
To su bogovi koji koriste moje slabe ruke.
Znaš li zašto mi pomažu, Helga? Znaš li zašto?
To je zato jer sam im dao veliku žrtvu. Smirio ih.
Ushitio sam ih. Ispunio ih radošću.
Znaš li što sam učinio, Helga? Znaš li što sam učinio?
Ubio sam Athelstana!
Tko ste vi? -Znaš tko sam.
Sada me odvedi k njoj. -Ne dok mi ne kažete svrhu posjeta,
Kraljica treba znati. -Kraljica zna savršeno dobro, da sin
Kralja Ecberta od Wessexa želi razgovarati s njom.
Svakako bi bila nesmotrena, ako bi odbila susresti se sa mnom.
Gle! Ti...
Učini što sam ti rekao. Ako želiš da ti poštedim život.
Judith...
Govorila si ranije o Rimskim kupkama. Bio Sam iznenađen.
Većina naših ljudi ne znaju ništa o njima. -Još uvijek zna vrlo malo,
ali sam uvijek sam bila znatiželjna. -Imam neke riječi, ovdje...
od samih Rimljana. Athelstan mi je pomogao da ih prevedem.
Athelstan?
"Ne pitaj, možda nikad ne saznaš, kakav plan bogovi imaju za tebe i mene."
"Pustite Kaldejce da analiziraju. Kazna je od zvijezda."
Tako čudno. Kao da je ovdje, i sada razgovora s nama.
"Očekivanja. Život je kratak."
"Čak i dok razgovaramo, vrijeme, odvratno, teče."
"Ne vjeruj sutrašnjoj grani ploda",
"Uberi ovu, ovdje, odmah."
Dakle, tko god je napisao te riječi zacijelo je bio jako mudar.
Judith.
Dokle god postoji dah u mom tijelu, ja ću te štititi
i tvog sina, Alfreda. Vjeruj mi.
Prinče Athelwulf. Oprosti što sam te pustila da čekaš.
Kupala sam se. -Kraljice Kwenthrith, donosim poruku od mog oca.
On osuđuje ubojstvo plemića, koji su vas pratili ovamo u dobroj vjeri.
Inzistira da potvrdite status Mercije kao Wessexove klijentističke države.
Jao, toliko govora o poslu.
Dođi, sad. Mogu ti ponuditi čašu vina?
Za naš savez.
Eto. Sad, dođi.
Sjedni.
Dakle...
Sretna sam što raspravljamo o ovim pitanjima. -Što se ima tu raspravljati?
Moj otac inzistira da... -Moj otac, moj otac!
Koliko ti je godina, Aethelwulfe? Ha?
Uvijek činiš što ti otac kaže?
Zar nemaš vlastite misli i osjećaje? -Imam osjećaj dužnosti.
Pokušavam učiniti ono što je ispravno. -Za svoju zemlju i svoga Boga.
Znaš li što se pitam? Pitam se s čim mi je tvoj otac zaprijetio.
Da vidimo.
Želi me rastrgati? Silovati?
Bičevati me? O, bičevati?
Želiš li me bičevati?
Bi li te to uzbudilo?
Dođi u moj krevet. Uostalom, zašto ne uživaš kao što ti je i otac uživao?
Ne uvedi me u napast,
već me izbavi od zla. -Laku noć.
Slatki snovi.
Dođi.
Prinče Aethelwulf? Mogu li ti predstaviti, svog sina,
Princ Magnus. Bok, dragi.
To je Sjevernjačko ime, nije naše. -O, pametan si.
Da, dobio je ime po svom ocu. -Njegovom ocu?
Mislim da ga možda znaš. Ragnar Lothbrok.
Naši plemići... Prije nego što ste ih ubili...
nikad nisu izvijestili da ste trudni,
a još manje da je otac bio Ragnar Lothbrok. -Ipak, on je Ragnarov sin.
I ništa ga neće spriječiti u povratku na ove obale
Magnusu i njegovom naselju. -Uništili smo njegovo naselje.
Onda će se vratiti da vam se osveti.
Onda će to smetati sporazumu
da pronađe spremnog saveznika ovdje u Merciji.
Dakle, je li to jadno dijete Ragnarov sin, ne čini razliku.
Ne može vam pomoći. I vi nam ne možete prijetiti s njim.
Stražo!
Kraljice Kwenthrith, bili bi ludi da nas ubijete.
To bi dalo mome ocu izgovor kojeg treba. Izgovor da napadne Merciju
i postane njen kralj.
Možda je čak spreman žrtvovati i mene da postigne svoje ciljeve.
Dakle, ako vam je stalo do vašeg života, i sinovog,
onda predlažem da potpišete akte koje smo donijeli s nama,
potvrđujući činjenicu da je Mercija vazal država Wessexa,
i morate, u budućnosti, plaćati se ne samo poštovanje, već i porez Wessexu
za povlastice.
Sve spremno, Floki?
Da. Sve je spremno.
Sutra napadamo Pariz.
Vrijeme je za sjekire! Vrijeme je za mačeve!
Štitovi su podijeljeni!
Preveo i prilagodio: Zaboravko
Preuzeto sa www.titlovi.com