11 cu 7.
Aveți tensiunea unui om de 30 de ani.
Nu mã surprinde.
Intotdeauna am avut o inimã tânãrã.
- Abraham, s-a intâmplat ceva? - Relaxeaza-te.
Compania de asigurare vrea o verificare
inainte sã reinnoiascã contractul,
aşa ca au trimis-o pe aceastã frumoasã domnişoarã pentru a mã consulta.
V-aş putea consulta şi pe dvs.
Oferim servicii speciale,
dacã sunteți interesat.
Garantãm acoperire financiarã totalã
în cazul în care muriți pe neaşteptate.
Nu, mulțumesc.
Am deja o asigurare.
In regulã.
Tot ce ne mai trebuie este
istoricul medical al familiei dvs.,
incepând cu pãrinții.
Va fi destul de difcil.
Nu i-am cunoscut.
Au murit in Polonia când m-am nãscut.
Îmi pare rãu..
Nu a fot vina dvs.
Atunci, am terminat. Mulțumesc.
Bine.
O sã vã conduc.
Îmi cer scuze încã o datã.
Se spune cã un om îşi cere scuze de aproximativ 12 ori într-o zi.
Adesea, o face pentru a îndrepta o greşealã
pentru a vindeca o ranã mai veche.
Dar sunt unele rãni ce nu mai pot fi vindecate.
Sunt mult prea adânci.
Putem verifica oricând arhiva
de la Muzeul Holocaust.
Poate au gãsit informații despre pãrinții tãi.
Nu, nu pot gãsi nimic fãrã un nume de familie.
Întotdeauna m-am intrebat de unde au fost...
sau cum arãtau.
Oricum, putem rãmâne în trecut...
Sau?
Putem aprecia prezentul, sã ne concentrãm pe lucruri mai vesele.
Alo.
Aşteaptã un moment.
Este Jo.
A avut loc o crimã.
Asta ți-a fost cu lucrurile vesele.
Buna, detective.
Dumnezeule.
Nu este prea drãguț, nu?
De fapt, este magnific.
Este o Andolini Venus.
O copie, clar.
Cea realã a fost furatã din Luvru acum mulți ani.
Cu toate acestea, este excelentã.
Numai uitați-vã la modul în care artistul a surprins liniile corpului...
aproape perfect.
Fascinant.
Eu sunt mai preocupatã de cadavrul aflat pe podea.
Numele lui este Karl Haas.
Vecinii au spus cã este un dealer de arte.
Menajera i-a gãsit cadavrul în aceastã dimineațã.
Uşa era încuiatã din interior.
Infractorul a intrat pe fereastrã.
Criminaliştii au gãsit sânge pe geam.
Deja l-au trimis la laborator.
Putem elimina jaful. Tipul încã are portofelul în buzunar.
Nimic nu pare sã lipseascã din apartament.
Nu aş fi prea sigurã.
Sunt câteva pânze tãiate din rame.
Se pare cã infractorul a scãpat cu şapte dintre ele.
Opt, mai degraba.
Pe perete este o decolorare slabã,
acolo unde a fost agãțat tabloul.
Probabil ucigaşul l-a luat cu el.
De ce ar fi tãiat celelalte şapte tablouri,
dar pe acesta l-a luat cu tot cu ramã?
Mai important decât asta,
a fost lovit cu ceva extrem de greu.
I-a rãmas o urmã pe craniu.
Nu-mi spune cã este...
O zvasticã.
Ce fel de armã lasã o asemenea urmã?
In timpul celui de-al treilea Reich, naziştii au fost obsedați
de ideea marcãrii oricãrui obiect
drept proprietatea statului, în special pe cele valoroase.
Aceastã statuie este arma crimei.
Ba chiar mai mult, nu este un fals.
Este Andolini Venus, cea realã,
furatã de nazişti în 1940 în timp ce se îndreptau spre Paris.
Si ce cãuta in apartamentul acestui tip?
FOREVER Sezonul 1, Episodul 14
Sondã etrier.
- Lucas. - Da.
Scuze. Scuze.
O zvasticã este imprimatã pe capul unui cadavru...
Cine-i tipul ãsta, Indiana Jones?
Cine-i Indiana Jones?
Glumeşti.
Serios?
Salut, doctore.
I-am verificat trecutul lui Karl.
Fã cunoştințã cu tatãl sãu,
comandantul S.S. Otto Heydrich.
Fãcea parte din cercul interior al lui Hitler.
Conform informațiilor primite,
Otto Heydrich era conducãtorul unui grup de lucru,
Rosenberg Reichsl...
Reichsleiter.
Era un grup de ofițeri de elitã ai S.S.
responsabili cu furtul obiectelor de artã
în timp ce naziştii cucereau Europa.
Dupã rãzboi, Otto şi-a schimbat numele în "Haas,"
s-a mutat în America,
şi a luat cu el o sutã de obiecte de artã.
A murit în New York în 1980
şi i-a lãsat totul lui Karl.
Ca şi cum tatãl şi fiul erau jefuitori de morminte.
Dupa pãrerea mea, tipul a primit ce a meritat.
Ai face bine sã-ți pãstrezi pãrerea pentru tine.
Fiul victimei a ajuns aici.
Tatãl tãu avea duşmani?
Nu cred.
Dar, sincer, nu sunt cea mai potrivitã persoanã pe care s-o întrebați.
N-am mai vorbit cu el de câțiva ani.
Nu eram prea apropiați.
Petrecea ore întregi încuiat în camera, examinând tablouri.
Ieşea doar pentru a se întalni cu clienții.
A menționat vreodata
de unde a obținut colecția de arte?
De la bunicul.
Deținea o micuțã galerie în Berlin.
Din fericire, a scãpat de acolo
înainte ca naziştii sã preia puterea. De ce?
Ar trebui sã aflii câteva lucruri despre familia ta.
Erik, bunicul tãu nu a fugit de nazişti.
Era unul dintre ei.
Toate obiectele din colecție au fost furate,
apoi aduse in SUA dupã rãzboi.
Trebuie sã...
Trebuie sã fie o greşealã.
Si se pare cã tatãl tãu ştia de proveniența colecției,
de asta era atât de secretos.
Nu poate fi adevãrat.
Amândoi erau...
Oameni buni.
Henry Morgan!
Salut John. Probabil au trecut ani.
Unde te-ai tot ascuns?
Acasã.
Tata este bolnav de ceva timp,
dar, din fericire, se vindecã.
Bun, bun.
Henry, cred cã ştii pe toatã lumea,
mai puțin pe noul nostru prieten
venit din Indiile Ocidentale.
El este Nathaniel Hawkes.
Nathaniel, fã cunoştințã cu Dr. Henry Morgan.
Încântat.
"Morgan."
Ai vreo legãturã Morgan Shipping Company?
Da. Este afacerea tatãlui meu.
Înțeleg.
Familia ta este destul de cunoscutã.
În fiecare zi, vasele Morgan Shipping sosesc in port
pline cu o încãrcãturã ruşinoasã.
Ce vrei sã spui?
Te rog, Dr. Morgan.
Prefãcãtoria ta poate merge
în cluburile din Londra,
dar la mine acasã spunem lucrurilor pe nume.
Morgan Shipping Company
este un participant activ ãn comerțul cu sclavi.
Ma tem cã ai fost indus în eroare.
Eu, unul, nu sunt direct implicat
în afacerea familiei mele,
dar te pot asigura
cã nu avem nimic de-a face cu comerțul de sclavi.
Ai fost indus în eroare.
Domnilor, ajutați-mã sã-l lamuresc pe acest om.
Cred cã tu ai fost cel indus în eroare.
I-am spus lui Erik sa ne sune
dacã gãseşte lista de clienți a tatãlui sãu,
dar nu am prea mari speranțe.
Cred cã se strãduieşte sa înțeleagã ce se întâmplã..
Trebuie sa fie dificil sa auzi cã tatãl tãu şi-a petrecut întreaga viațã
profitând de pe urma deceselor unor oameni nevinovați..
Cel mai probabil, ucigaşul lui Karl
avea cunoştințe despre colecția secretã a sa..
Problema este cã acest om nu avea un telefon mobil sau un mail,
nimic, cu excepția unui telefon fix.
Atunci propun sã-i analizãm pantofii.
Avem câteva urme de bromura de sodiu.
Ceea ce înseamna?
Apã de mare.
Tãlpile pantofilor sãi sunt îmbibate în caratinã,
un material de etanşare a lemnului, extrem de toxic
care nu a mai fost produs din anii 70.
De fapt, caratina a fost folositã ultima oarã
la tratarea zonei pietonale din Brighton Beach.
Impresionant, dar tot nu ne spune
unde mergea sau cu cine se întâlnea.
Nu, dar asta ar putea.
Un Patek Philippe din 1933.
Este unul din cele mai rare ceasuri ale secolului 20.
Iar mie mi se pare cã a fost reparat de curând.
E destul de drãguț.
Drãguț este o afirmație modesta.
La figurat vorbind, este Lamborghini-ul ceasurilor.
Sunt doar câțiva ceasornicari
calificați sa lucreze cu aşa ceva.
Lasã-mã sa ghicesc.
Unul dintre ei locuieşte în Brighton Beach.
Îmi pare rãu. Am închis.
Detectiv Martinez, NYPD.
Sunteți proprietarul acestui magazin?
Da.
Eli Swier. Cu ce vã pot ajuta?
Avem nevoie de nişte informații
cu privire la unul din clienții dvs..
Nu-mi pare cunoscut.
De ce credeți cã a trecut pe aici?
Este destul de greu sã-ți aminteşti o fațã,
dar un om ca dvs. ar gãsi aşa ceva de neuitat.
De unde l-ați luat?
L-am gãsit aupra bãrbatului pe care vi l-am arãtat mai devreme.
A fost ucis azi-noapte, in apartamentul sãu..
Karl e mort?
Deci îl ştiți?
De ce ne-ați ascuns asta, dle. Swier?
I-am dat ceasul acum douã zile.
A fost un cadou.
Ceasul valoreazã 50,000$.
Este un cadou foarte generos.
Ei bine, cadoul oferit de Karl este mult mai valoros.
Uitați.
Este un Claude Monet original. Crini de apã.
1889, probabil.
- Este... - Trebuie sa valoreze milioane.
Da, dar pentru mine e neprețuit.
A aparținut familiei mele.
Când naziştii au ajuns la putere eram copil.
Am fost trimis în New York.
Pãrinții mei au fost arestați şi nu i-am mai vãzut de atunci.
Într-o zi, m-a sunat Karl, un strãin.
Spunea cã gãsise tabloul
şi cã era al meu de drept.
Nu mi-a cerut nici mãcar 10 bani,
decât sã nu vorâbesc cu nimeni despre el.
L-ați întrebat vreodatã
cum a intrat în posesia tabloului?
Mi-a spus cã tatãl lui era Otto Heydrich,
şi cã voia sã returneze tablourile.
Karl a vrut sã returneze
toate obiectele din colecția tatãlui sãu
deținãtorilor de drept.
Toate? Nu numai acesta?
E un citat din Goethe.
"Un om bun îşi cere scuze pentru greşelile din trecut,
dar un om mare le corecteazã."
Karl Haas era...
...era un om mare.
Vrei sã spui cã acest Karl Haas
s-a dovedit a fi un binefãcãtor.
Se pare cã nu a vândut
niciunul din obiectele furate de tatãl sãu.
De fapt, şi-a petrecut întreaga viațã
încercând sã le înapoieze adevãraților proprietari.
Si dacã e adevãrat, de ce a fost atât de secretos?
Un rãspuns destul de clar ar fi acela cã
cã voia sã se distanțeze
de statutul de criminal de rãzboi al tatãlui sãu.
Din câte se pare, nu a reuşit.
Pentru cã a fost ucis?
Nu. Ai spus cã şi-a schimbat numele, cã se ascundea în apartament,
cã avea o relație ciudatã cu fiul sãu,
deci nu a reuşit sã scape.
Suntem singurii responsabili pentru pãcatele noastre.
Ti-ai imagina cum ar fi ca eu sã duc povara
celor 200 de ani ai tãi, plini de nebunii?
Abe...
Ai fost înzestrat cu multe daruri,
unul dintre ele este tatãl fãrã pãcate..
Noi, copii, nu suntem rãspunzãtori
doar pentru pãcatele taților noştri.
Mai sunt şi eşarfele lor.
Sincer, tu ai sta cu mâinileîn sân?
Alo?
Au procesat mostra de sânge
gãsitã pe fereastra apartamentului lui Karl Hass.
ADN-ul nu s-a potrivit cu vreunul din baza noastrã de date,
dar a fost gãsit într-un alt sistem,
ceva numit A.R.N.?
Artistic Registry Network.
Da, este o baza de date ADN
pentru artişti faimoşi ai secolului 20.
Istoricii o folosesc
pentru a autentifica lucrãrile fãrã semnãturã.
Vrei sã spui ca suspectul nostru este un artist?
Da. Numele lui este Max Brenner.
Singura problema este cã are un alibi destul de solid.
Max Brenner e mort de 20 de ani.
Ai obiceiul sa spulberi orice urma de distracțite.
Adu mostra de sânge la laborator.
Voi fi acolo.
Veşti bune?
Se pare cã victima noastrã a fost ucisã de un mort.
Bine. Nu mai am rãbdare.
Am senzațtia cã-mi scapã ceva.
Daca acest Max Brenner a murit in anii 90,
cum a intrat in apartamentul lui Karl Hass?
De fapt, este destul de simplu.
Max Brenner este un zombie vânãtor de nazişti.
Ce e? Cu toții ne gândeam la asta.
Max Brenner este mort,
dar cromozomul Y al sãu a rãmas în viațã.
Cromozomul Y se transmite ereditar cu mici variații.
Deci sângele nu-i aparține lui Max.
Ci unei rude.
Sam Brenner
Sam Brenner. NYPD. Deschide.
Pare a fi un fierãstrãu.
Lasã jos fierãstrãul.
Asta e dezgustãtor.
Ce naiba e porcãria asta?
Se numeşte artã.
NYPD.
Investigãm uciderea unui barbat pe nume Karl Hass.
- Ai auzit de el? - Niciodatã.
Vrei sã ne spui unde ai fost acum douã nopți?
Aici, muncind.
Galeria se deschide într-o sãptãmânã.
Bãnuiesc cã nu poate confirma nimeni asta, nu?
Totuşi, despre ce este vorba?
Hei, fi atenta cu aia. Nici mãcar nu porți mãnuşi.
Parcã este mai lustruit decât celelalte.
Si mai bun, pentru un ochi neantrenat.
Da, este atracția expoziției mele.
Mã pregãteam sã îl expediez la galerie.
-Tu ai fãcut asta? -Da.
Eşti sigur?
Eşti sigur cã nu vrei un avocat?
N-am nevoie. Am furat tabloul.
aparținea bunicului meu.
I-am cerut lui Karl sã mi-l returneze,
dar mi-a închis uşa în fațã.
De asta l-au ucis?
Poftim?
Karl e mort?
Noi credem cã te-a prins când ai furat tabloul.
V-ați îmbrâncit...
Credeți cã eu am facut-o?
Haide, Sam.
Deja ai recunoscut cã ai intrat în apartament.
Ați înteles greşit.
Am intrat pe fereastrã.
Karl era acolo.
Vorbea la telefon, era preocupat.
Se certa cu cineva în germana, cred.
Ai idee cine era la telefon
sau în legãturã cu ce se certau?
Nu.
Dar am auzit numele Rembrandt.
Era viu când am plecat.
Jur.
Cred cã spune adevãrul.
De ce eşti aşa sigur?
Sam a fost foarte atent cu tabloul bunicului sãu.
Insã, celui ce a furat celelalte şapte tablouri
nu-i pãsa de ele.
Le-a tãiat asemenea unui mãcelar.
Îl recunoşti?
Tabloul ãsta nu a mai fost vãzut din 1939.
Majoritatea oamenilor au crezut cã fusese distrus.
Nu este prea prietenos, nu?
Nici nu ar trebui sã fie.
Este o reprezentare a regimului nazist.
Max Brenner l-a pictat
pentru a-i avertiza pe oameni in legãturã cu ce-i aştepta.
L-a numit Todesengel.
Ce înseamnã Todesengel?
Îngerul morții.
Bunã ziua.
Am putea-o lustrui puțin.
Este într-o stare excelentã.
Mi s-a spus cã este argint din Britannia din 1700.
Chiar? Sunteți foarte norocos,
am un prieten care este expert în domeniu.
Deci, dacã mi-o lãsați
îl pot ruga sã arunce o privire peste ea când se întoarce.
Cu cat mai devreme, cu atât mai bine... Am de gând sã stau în New York
doar vreo douã zile.
În regulã.
Ați...
Ați fost în Auschwitz.
Da.
De unde ştiți cã a fost Auschwitz?
Triunghiul de sub numere
era folosit doar în lagãrele mai speciale,
iar fiecare lagãr avea o anume poziție
a tatuajului în funcție de anul în care era fãcut.
Banuiesc cã ați fost acolo în 1945.
Pãreți un bun cunoscãtor în acest domeniu.
Sunt un fel de expert.
Spuneți-i prietenului dvs. sã mã sune, sã-mi spunã o estimare.
În regulã.
Aştept sã aud veştile.
Bine.
Îngrozitor...
E îngrozitor sã aud asta despre Karl.
Admiram ceea ce fãcea cu obiectele tatãlui sãu.
Este nedrept ceea ce i s-a întamplat.
Ei bine, conform înregistrãrilor de pe telefonul sãu,
a vorbit cu dvs. în noaptea în care a fost ucis.
Am înteles cã a fost o discuție încinsã.
Nu cred cã este cel mai potrivit cuvânt.
Ideea se cam pierde printre cuvinte.
În legãturã cu ce v-ați certat?
Pe lângã serviciile noastre bancare,
suntem şi o casã de licitații.
Karl ne folosea serviciile din când în când
din postura de asociat secret.
Voia ca o licitație sa fie ținutã mai devreme.
Eu i-am spus cã avem nevoie de timp.
Nu sunt sigur cã ințeleg...
Karl încerca sã înapoieze tablourile din colecție
deținãtorilor de drept
nu sã le vândã pentru profit.
Este destul de dificil de explicat.
De ce nu încercați?
Obiectele astea trebuie sa valoreze milioane.
Mai degrabã miliarde.
Tot ce vedeți nu are stãpân.
Suntem o companie elvețianã.
Si sunt sigur ca ştiți...
Elveția a fost neutrã în timpul rãzboiului...
Naziştii v-au folosit banca
pentru a-şi ascunde obiectele dupã rãzboi.
Aşa a fãcut Otto Heydrich.
Am încercat în zadar sã gãsim proprietarii,
şi am fãcut tot posibilul pentru a-l ajuta pe Karl.
Totuşi, uneori e imposibil sã te înțelegi cu el.
De ce ținea Karl obiectele în apartament, dacã vã avea pe dvs.?
El ținea doar obiectele pregãtite de returnare.
Stiți pe care le ținea acolo?
Karl era foarte precaut în legãturã cu tablourile.
Se temea cã cineva le va fura şi le va vinde pentru profit.
E dezgustãtor ceea ce pot face oamenii pentru bani.
Spune-mi cã nu este adevãrat.
Henry, nu e atât de simplu.
Sunt un om învãțat, tatã.
Nu avem ascunzişuri.
Eşti implicat sau nu în afacerea cu sclavi?!
Dacã rãspunsul era nu, deja ai fi recunoscut.
Aşteaptã.
Întotdeauna ai vazut adevãrul.
Cu excepția ta.
Acum trei ani, afacerea scãdea.
Am împrumutat bani din nevoie.
Totul, nu numai compania,
ci toate bunurile familiei,
totul era ipotecat.
Am fost nevoit sã caut alt mijloace.
De ce?
Tot timpul ai respins sclavia.
Încã cred asta, dar...
Credeam cã eşti un om bun.
Te-ai reprofilat pe autopsia tablourilor?
Nu e o autopsie. I-aş spune diagnostic.
}nainte ca o pânzã sã fie pictatã,
marii maeştri foloseau diferite extracte pentru a o trata.
Vermeer işi spãla pânzele cu gãlbenuş de ou.
Van Gogh folosea pãmânt şi pigmenți de nisip.
Dacã poți stabili ce extract s-a folosit, poți spune şi cine l-a pictat.
Pânza aceasta este de origine germanã.
Conținutul fibrei dateaza din anul 1630,
şi conform pigmentului,
aş spune cã aceastã ramã a avut cândva un Rembrandt.
Ai dedus asta dintr-o ramã?
Scuze.
N-ar trebui sã atingi aia fãrã mãnuşi.
Rembrandt folosea extract de plumb
şi otravã de stejar pe pânze.
O sã te alegi cu o mâncãrime pãcãtoasã.
Când îl interogam pe Julian, işi freca mâinile. Am crezut cã e un tic nervos,
Dar se scãrpina din cauza dermatitei.
Din cauza expunerii la otravã de stejar.
Sam a spus cã l-a auzit pe Karl certându-se pe subiectul Rembrandt.
Ultimul Rembrandt vândut la licitație
a ajuns la 30 milioane de dolari.
Si din vreme ce tabloul nu a fost înregistrat,
nimeni nu ştia cã existã mãcar.
Hanson, am nevoie de un mandat.
Numele suspectului este Julian Glausser.
Avem echipe la toate ieşirile.
Dl. Glausser nu va putea ieşi din clãdire.
- L-ați vãzut astãzi? - De dimineațã.
Spunea cã merge la seif petru a pregãti un transport.
Dumnezeule...
Au...
Dispãrut.
La fel ca suspectul nostru.
Am dat în urmãrire maşina lui Glausser.
I-am informat şi pe federali
dacã încearcã sa facã o mişcare pe piața neagrã.
O mişcare inteligenta ar fi sã le scoatã din țarã
şi sã aştepte ca lucrurile sã se calmeze.
O sã supraveghem garile si aeroporturile.
Cu o marfã de asemenea dimensiuni, ar putea proceda asemenea naziştilor
Vrei sã ghicesc?
Cu vaporul.
Judecãtorul nu o sã ne dea un mandat pe baza unei bãnuieli.
Nu putem obține acces la docuri, Jo.
Nu, în cazul în care nu cunoaştem pe cineva acolo.
Fratele tau, Anthony, mai este maistru la chei?
Nu. E o idee îngrozitoare.
Dacã ne scapã vaporul, n-o sã mai vedem vreodatã obiectele sau pe Julian.
Nu...
Bine, bine.
O sã-l sun.
Ce n-aş face pentru artã.
Abe, de unde ai luat asta?
Un tip a adus-o mai devreme pentru a o vinde.
Spunea ca e argint din secolul 18,
aşa cã m-am gandit cã ai putea confirma.
Asemenea tãvi erau foarte rare, chiar şi în 1700. Doar cele mai bogate familii şi le permiteau.
Trebuie sã te uiți la sigla familiei.
Abe, cel care a adus tava...
Cum arãta?
Ca un simplu om, bãnuiesc.
Avea o pãlãrie platã, veche, asemenea taximetriştilor
A lãsat o carte de vizitã.
I-am spus cã am un prieten familiar cu acea perioadã.
Este o tavã destul de rarã, nu?
Eşti în regulã?
Da. O sã-l sun şi o sã mã ocup de asta.
Bine.
Nu a fost uşor sã gãsesc tava.
Dar având în vedere cã suntem prieteni vechi...
Nu suntem prieteni.
Am vrut sã ti-o inmânez personal.
Dar am reuşit sã-l cunosc pe Abe.
Nu ştiu ce jocuri plãnuieşti,
dar dacã te atingi de Abraham,
o sa regeți toatã viața.
Dacã nu?
Ce vrei?
Am venit sã-mi cer scuze.
Ceea ce am fãcut de Crãciun a venit dintr-un exces de zel.
Nu te apropia de mine.
Am aflat de cazul la care lucrezi din ziare.
L-am cunoscut destul de bine pe tatãl lui Karl în timpul rãzboiului.
Nu sunt tocmai surprins.
Cred cã te-ai simțit destul de bine printre nazişti.
Nu am fost nazist...
Din acest motiv poți fi sigur ca nu o sã-i ating un fir de pãr lui Abraham
La fel cum împart ceva cu tine,
împart ceva şi cu el.
Îți aminteşti lagãrele, Henry.
În special mirosul. Acel miros al morții.
Nu o sã uit niciodatã.
Iți imaginezi cã un nemurior
va fi demascat în final într-un asemenea loc.
Când naziştii au aflat de condiția mea,
m-au dus la un doctor.
Josef Mengele.
Hitler era obsedat de ideea nemuririi.
Mengele voia sã-i dea Fuehrer-ului ceea ce-şi dorea.
Experimentele fãcute pe mine nu au avut niciun rezultat
dar asta nu i-a împiedicat sã continue.
Ascultã-mã, Henry.
Sunt diavoli pe acest pãmânt
pe care nici mãcar tu nu i-ai întâlnit.
Îmi pare rãu.
Apreciez, dar ceea ce mã intereseazã pe mine
este sã recuperez ceva ce mi-au luat naziştii.
Un pumnal roman din 44 î.Hr.
Vãzând cã tu lucrezi la caz
şi ştiind cã Abe are un magazin de antichitãți,
aş aprecia dacã ai arunca o privire.
Ca un favor...
Un favor?
Pentru tine?
-Ti-aş putea oferi altceva în schimb. -Nu ai ce sã-mi oferi.
Nu aş fi atat de sigur, Henry.
Lasã-ma sã vãd dacã am înțeles.
Vreți sã opresc încãrcarea tuturor containerelor
doar pentru a merge în vânãtoarea unui mãturãtor de stradã?
Anțony, vrem sã le verificãm
doar la cele încãrcate în ultimele 10 ore.
Tipic ție
Mi-ai luat jucãriile, bomboanele de Halloween, partenera de dans.
În regulã. Ajunge cu rivalitatea.
Încercãm sã gãsim un suspect de crima.
O sã ne permiți sau nu?
Cu douã condiții.
Prima, o sã primesc câteva tichete de parcare
de la voi, prietenii mei din NYPD.
Si cealaltã condiție?
Va trebui sã-şi cearã scuze.
- Pentru ce?! - Poți sã alegi!
Îmi cer scuze cã m-am culcat cu partenera ta de dans.
A fost atât de greu?
Pe care vreți sã o deschidem?
Ce zici de cea care sângereazã?
Dock Master cãtre Crane Two.
Aduceți-l jos acum.
E Julian.
Aş spune cã era.
Am verificat imaginile de la securitate.
Nu am vãzut nimic.
Se pare cã ucigaşul lui Julian a scãpat.
Poate i-a scãpat poliției,
dar nimic nu scapã de acest birou.
Si prin asta vreau sã spun cã Henry a descoperit ceva.
Se pare cã Julian a ripostat.
am gãsit puțina piele de-a criminalului prinsã pe inel.
O sã duc asta la laborator.
Putem spune cã ucigaşul lui Karl este şi ucigaşul lui Julian.
Poate.
Nu cred cã cei doi au fost ucişi de acelaşi om.
Din ce motiv?
Cele doua cadavre reflectã emoțiile a doi criminali dferiți.
Julian a fost torturat,
bãtut de-a lungul a mai multe ore.
Cel ce l-a ucis pe Julian este un sadic
şi îi purta o urã clocotitoare.
In schimb, Karl a fost ucis rapid,
o singurã loviturã în cap, venita într-un moment de furie.
Apoi criminalul i-a poziționat respectuos corpul.
Ucigaşul avea oarecum respect pentru Karl.
Aporape dragoste.
L-a lovit cu o statuie.
Mie mi se pare furie.
Uneori, oamenii pe care îi iubim
sunt cei ce ne supãrã cel mai des.
Mi-era teamã cã nu o sã vii.
Mi-au spus cã pleci în colonie.
Nava pleacã în trei sãptãmâni.
Nora o sã vinã şi ea la primãvarã.
Am ceva sã-ți dau înainte sã pleci.
Orice ar fi, nu pot accepta..
E alegerea ta.
Dar ştiu cã tata mi l-a dat,
iar lui i l-a dat tatãl sãu.
Ceasul tãu?
Aparține familiei Morgan.
Avem doua atribuții, Henry...
Sã ne acceptãm greşelile
şi sã ne dorim sã învãțãm din ele
pentru a fi oameni mai buni.
Indiferent ce-ai crede despre mine,
Stiu cã am crescut un om bun.
Tatã...
Eu...
Când Karl a fost lovit în cap
i-au fost afectate funcțiile cerebrale,
fiindu-i compromis reflexul ocular.
Ochii lui ar fi fost deschişi atunci când urma sã-l gãsim.
De ce i-ar închide criminalul ochii?
Deoarece, cele mai dificile relații
între tați şi fii
nu sunt lipsite de dragoste.
Veşti bune, Erik.
Am gãsit operele furate din apartamentul tatãlui tãu.
E grozav.
De asemenea, ți-am gãsit amprenta pe pupilele sale,
ceea ce este cam ciudat.
Ai fost acolo în acea noapte.
A fost un accident, vã jur.
Stiu.
Spune-mi ce s-a întamplat.
Am mers la el pentru cã mã sunase Julian Glausser
cel cu care lucra la casa de licitații.
Mi-a spus de unde provenea colecția tatei.
Stiai asta când am vorbit cu tine.
Nu l-am crezut.
Apoi l-am urmarit pânã la Brighton Beach
şi l-am vãzut returnând tablourile,
Dumnezeu ştie cât valora acel Monet.
Iar eu mã strãduiam sã-mi plãtesc chiria.
În acea searã l-am vizitat pentru a vorbi despre asta.
Ne-am certat.
Si l-ai ucis.
Iar apoi l-ai ucis pe Julian.
Poftim?
Julian e mort?
Erik, nu mai e nevoie sa te prefaci.
Nu eu l-am ucis pe Julian.
I-am dat tablourile sã le vândã
Aveam nevoie de el. De ce l-aş fi ucis?
Salut.
Am verificat ADN-ul ucigaşului lui Julian.
Lasã-mã sã ghicesc. Nu se potriveşte cu cel al lui Erik Haas.
Decât dacã Erik a suferit de ciumã bubonicã.
Lucas, despre ce vorbeşti?
În regulã. Stii cã sângele are anticorpi
proveniți de la bolile cu care intrãm în contact.
Ei bine, sângele ucigaşului nostru are anticorpi
de la boli care nici mãcar nu mai existã.
Yersinia pestis, febrã pertrussian, tuse cyprian...
Dacã cineva a avut toate aceste boli,
atunci are cel puțtin...
2,000 de ani.
Deci Erik şi-a ucis tatãl, dupã care a vândut tablourile?
Da. Apoi l-a sunat pe Julian pentru a-l ajuta cu vânzarea.
Bãiatul era fericit dupã prea mulți ani
pentru a nu profita de Karl.
Doctore, ai primit rezultatele testului ADN?
Nu.
Rezultatele au fost neconcludente.
Dar sunt sigurã cã ai o teorie.
De fapt, nu.
Sunt blocat.
Pardon. Cum?
Nu. Se joacã cu tine, Jo.
Haide, doctore. Care e teoria?
Julian a avut de-a face
cu nişte oameni rãi.
Asta e teoria mea.
Sunt unele întrebãri
pentru care nu existã rãspunsuri.
Dar ați avut succes.
L-ați prins pe ucigaşui lui Karl.
Si totuşi, ucigaşul lui Julian se aflã în libertate.
Si sunt sigur cã veți gãsi o cale pentru a-l face sã plãteascã.
Cine a spus cã este un el?
Doar e o teorie.
Mã bucur cã ați decis sã o vindeți.
Ar fi trebuit sã vedeți ce fațã a fãcut prietenul meu
când i-am arãtat-o.
Nu îi venea sã creadã.
Îmi pot imagina.
V-a priit şederea în New York?
Din pãcate nu am gãsit ceea ce cãutam,
dar am gãsit altceva la fel de interesant.
- Poftim. - Mulțumesc.
Aşteptați un moment.
Sã vã aduc chitanța.
Abraham?
Scuze. Nu te-am auzit venind.
La ce te uiți?
Citeam ceva despre Herman şi Reba Weinraub.
Cine sunt Herman şi Reba Weinraub?
Pãrinții mei.
Stiu, ştiu.
Si mie îmi vine greu sã cred.
Dar e totul aici.
Numele, numerele tatuajelor...
Toate înregistrãrile de la Auschwitz.
Abraham, de unde ai luat asta?
Bãrbatul care a adus tava de argint...
A lãsat-o aici.
S-ar putea sã-ți pot oferi ceva în schimb.
Nu-mi poți oferi nimic.
N-aş fi atât de sigur, Henry.
Precum un înger.
Mi-e teamã cã nu este un înger, Abe.
Bãrbatul pe care l-ai cunoscut...
Este Adam.
Si de ce nu mi-ai spus cã s-a întors?
Voiam sã aflu motivul, ceea ce cãuta.
Se pare cã vrea sã facã niste despãgubiri.
A pomenit de tine,
cã nu are intenția sã te rãneascã
datoritã a ceea ce ai trãit...
Datoritã a ceea ce ați trãit amândoi.
De asta a spus cã este expert.
E greu de crezut cã Adam este capabil de un asemenea gest,
însã cartea este mijlocul prin care el îşi cere scuze.
Dar asta nu schimbã cu nimic ce mi-a fãcut.
Si Dumnezeu mai ştie ce le-a fãcut şi altora.
Nu, nu schimbã
Dar înseamnã ceva.
Ce?
Cã şi el este o victimã
Ispãşirea poate avea diverse forme...
O scuzã venitã din inimã,
un gest nobil,
o rugãciune rostitã în linişte,
sau ceva mult mai complex,
mai cenuşiu,
mai dificil de înțeles.
Aş vrea sã ştiu dacã aveți informații,
sau obiecte referitoare la pãrinții mei.
Numele dvs?
Weinraub.
Abraham Weinraub.
Si chiar dacã
îndreptarea nu poate schimba trecutul,
are puterea sã ne vindece,
sã restabileascã relațiile
pe care le credeam pierdute pentru totdeauna.
Mulțumesc.
Nu credeam cã voi fi aşa emoționat.
Mãcar ştiu de unde mi se trage frumusețea.
Traducerea: Gabriel Antonie www.addic7ed.com