Deci tipul ăsta, Jacob Shaw, credea că putea crea alte lumi.
Ştiţi, am văzut odată Bloody Mary, în liceu.
- Da... - Îmi deschid ochii - şi era acolo.
Nu stai lângă mine când facem asta.
Bun, gata: ascultaţi, toţi.
Cu cartea asta, zicea el, putea călători spre lumile alea.
Acum: puneţi-vă mâna peste lumânare şi repetaţi după mine.
- Hai - Doamne... - Scuze...
Du-at a-chem
ka-ren el-bi şuit.
Du-at a-chem
ma-at.
Du-at a-chem ma-at.
Nu... se poate.
Adam...?
Alo?
Jos! Te poate vedea!
Ascunde-mă, te rog - ascunde-mă.
Ce-a fost aia?
CONSTANTINE 01X11 - "O lume largă dincolo"
Traducerea: Reef
Pentru tine, băieţică. Nicio clipă de plictis, nu?
Păi... în locul tău, nici eu nu aş prea avea ce să-mi spun.
Parada propriei plângeri-de-milă - asta faci când rămâi cu jucăriile tale?
Păi ce rost să ai o oglindă care-ţi arată trecutul, dacă nu te poţi bălăci în ea?
Zed e-n odihnă la pat, iar Chas face pe omul de familie.
- Deci, dacă nu te superi, dă-mi pace. - Te-ai uitat pe harta de divinaţie?
Nu - şi nici n-am de gând. Ştii... chiar şi Dumnezeu S-a odihnit.
Dumnezeu S-a odihnit fiindcă terminase Facerea lumii.
Treaba ta-i doar de încălzire.
Mai ai un vechi prieten pe care încă-l mai poţi ajuta, John, şi e chiar în curtea ta.
Am un singur prieten în oraş - dacă îi poţi spune aşa.
Iar tu eşti tot ce are.
Păi asta-i mai puţin criptic ca de obicei, împănatule.
Se pare că te obişnuieşti să încalci regulile lu' Tăticu', nu...?
Budiştii cred că e posibil să realizezi o eliberare de samsara -
ciclul repetitiv al naşterii şi morţii; ideea de transcendenţă
se găseşte în culturi din întreaga lume.
Abilitatea de a continua să trăieşti după moarte,
sau de a-ţi extinde experienţa dincolo de...
Bun - pentru cursul următor, citiţi capitolele de la 25 la 28 - mulţumesc.
Am o-ntrebare.
Pentru a obţine eliberarea de ciclul vieţii şi al morţii -
nu trebuie să-ţi împlineşti scopul vieţii?
Eliberarea e scopul - e o stare de linişte.
O stare de linişte de care chiar mă bucuram până în această clipă.
- Hei, e bine ăsta? - Stătea acolo şi... s-a prăbuşit.
Carter?... Nu respiră. Carter - mă auzi?
Aveam o... înţelegere. Eu te ajut - şi tu te ţii tare departe de mine.
- Pentru totdeauna. - Aşa intenţionam, Ritchie.
Fără magie, fără demoni, fără John Constantine în veci.
- Ai jurat; mi-ai promis. - Gary e mort, Ritchie.
Ce...
Stai.
Mort...?
Scuze că ţi-o trântesc aşa, colega, dar...
Ştiu din surse înalte că ceva răuvoitor îţi dă târcoale ca o haită de lupi
şi n-am să stau cu mâine-n sân, aşteptând să te atace.
De ce mie? Eu...
N-ai observat? Îmi ţin cursul, stau în birou, apoi merg acasă.
Şi fac uz de o-ntreagă colecţie de sedative pe parcurs - asta-i tot ce fac!
Cum e cu săpatul după informaţii?
Ai găsit ceva vârfuri în activitate prin campusul de aici?
"Săpatul după informaţii"... Ştii ceva?
Dacă te uiţi lung la haos suficient de mult...
Te poate înghiţi cu totul.
Mi-am închis operaţiunea.
- Ai închis-o...? - Exact.
Ştii pe ce mă centrez acum? Pe soluţii.
- Care anume sunt soluţiile alea, Ritchie? - Vrei să auzi câteva? Uite una.
Soluţii.
Da, Adam.
Dle profesor Simpson, trebuie să discutăm despre orele mele de azi la birou.
Amicul meu Carter s-a...
S-a prăbuşit lângă căminul lui. E mort.
Îmi pare aşa rău, Adam. Ce s-a întâmplat?
Pur şi simplu... n-a mai respirat.
Păi, auzi: ia-ţi cât timp îţi este necesar.
Nu-ţi face griji cu orele tale de birou - da, Adam?
- Care-i baiul? - Am văzut... pe cineva.
E-n regulă - nu-i nimeni aici. Sunt doar eu.
Hai - e-n regulă.
Cu ce drept mă opreşti? Trebuie să-l văd pe băiat...
- Pleacă de-aici! Pleacă! - Bun... Bine...
Semeţul tău respect pentru lege e impresionant, ca de obicei, John.
- Văd c-ai reuşit şi să furi de la poliţai. - Poliţai de campus - mare diferenţă.
Să vedem: victima s-a prăbuşit, martorii l-au găsit cu buze şi extremităţi vinete.
Zice aici că asta-i compatibilă cu o pierdere bruscă a circulaţiei.
- Deci îl ştii pe tip? - Era amic cu Adam - asistentul meu.
- Bun: trebuie să vorbim cu Adam. - Bun, şi "vorbitul" e vorbit, da?
- Fără hărţuire... - Da - doar mă ştii.
Sunt foarte versat în arta de a mă preface că sunt gentleman.
Te ştiu eu - asta-i discutabil; să mergem.
Ştiu ce am văzut - era acolo, în oglindă.
L-a văzut şi Adam?
Nu, dar arăta ca bărbatul din casa aia de aseară pe care l-ai descris.
Nu era niciun bărbat, Lily.
Şi nu era nicio casă - n-a fost real.
Stai: aseară ai zis că ai văzut ceva - toţi am văzut.
Voiam să vedem ceva. Se numeşte "isterie colectivă".
Ne-a zis de ea profesorul de psihologie cognitivă.
Când încerci să găseşti logică în lucruri care pur şi simplu nu au.
N-am venit aici să vorbim de închipuiri - am venit pentru Carter.
Trebuie să mă duc să-mi limpezesc mintea.
- Bună, Lily - ai o clipă? - Bună, dle profesor Simpson.
L-ai văzut pe Adam? Am încercat să dau de el toată ziua.
L-am lăsat în camera de cămin; probabil şi-a închis telefonul.
Deci flăcăul ăsta, Carter - era tovarăş şi cu tine?
E-n regulă, Lily; el e... un fel de coleg de-ai mei - John Constantine.
Încerc să-mi dau seama ce-a păţit tovarăşul vostru aseară.
E-n regulă; îi poţi răspunde la întrebări.
Mă bazez că asociatul meu nu te va băga în bucluc.
Eram la cimitir. Uitaţi: încercam să ne distrăm.
- Mai erau şi alţii cu voi? - Prietena mea, Miranda.
Şi Adam; ar trebui să mă întorc la el.
S-a simţit prost pentru orele de birou; vă ia proiectul acesta foarte în serios...
E-n regulă; spune-i că ne vedem de treabă când e gata, bine?
Ai grijă de tine - noapte bună. Mulţumim.
Deci: la cimitir, da?
- Ai găsit ce voiai, John? - Nu - n-am găsit.
Ascunde ceva - la fel şi tu. Dar măcar ştiu de unde să încep.
- Faină aterizare. - Ce-ţi mai face vechiul prieten?
Sincer, nu-i prea prietenos.
Poate fiindcă tu preferi să te bălăceşti cu prietenii morţi,
nu să ai de-a face cu ei cât sunt vii.
Eşti cam în urmă cu ştirile - Ritchie era ca frăţiorul meu.
Un adevărat tovarăş de fărădelegi. Ceilalţi erau prea uşor de impresionat.
Venerau şi pământul pe care călcam eu.
Modestie...
Mi-am zis: uite aici unul cu simţul scopului.
Şi destul de nebun să înfrunte forţele întunecate pe care le are de oferit răul.
Sună a temelie interesantă pentru o prietenie.
Cu mine, asta-i o cerinţă, colega.
Newcastle a lăsat urme pe gaşca noastră.
Toţi ne-am închistat în felul fiecăruia, dar căderea lui Ritchie...
A fost cea mai mare.
Pare că ne-ar putea fi folositor; poate îl vei călăuzi tu înapoi la luptă.
Păi eu nu sunt tocmai un far călăuzitor, nu? Pisici...
Tare mă calci pe nervi uneori.
Bun.
Fold és a levego,
arată hogy igaz legyen.
E-te-titok.
- Cine-i acolo? - Deschide uşa.
Trebuie să deschizi uşa - repede, înainte să se întoarcă.
Ce? De ce - de ce n-o faci tu?
Lumânări de ceară de albine, hieroglife şi cenuşă.
Le pui pe toate trei la un loc, Ritchie, şi ce obţii?
Un ritual egiptean.
Mă bucur să văd că doar curajul îţi oscilează.
Deci le-am găsit în cimitirul în care se matolea asistentul tău aseară.
Şi după cum arătau glifele, era un ritual pentru călătorii în afara corpului.
De unde ai zice că le-a venit unor studenţi o idee atât de ţăcănită?
Nu... ăla...
- A dispărut. - Ce a dispărut, Ritchie?
Era un jurnal personal; era jurnalul personal al lui Jacob Shaw.
Jacob Shaw - ştiu numele ăla; tipul care se dădea călător pe alte tărâmuri, este?
Este... Şi-a trecut în jurnal succesul cu tehnica egipteană a visului din templu,
dar Shaw a încetat să mai scrie după ce şi-a împuşcat protejatul.
Ştii cum zic eu: cei mai buni sunt mereu puţin ţăcăniţi.
Shaw a zis că fusese un accident de vânătoare.
Îşi aştepta procesul pentru crimă când a căzut într-o...
Ţin-te bine: o stare catatonică.
- Catatonică. Gen Carter. - Da - gen Carter.
Iar Shaw a murit câteva săptămâni mai târziu şi...
- A existat o teorie. - Ce teorie? Una gen "Elvis trăieşte"?
Conştiinţa lui Shaw ar fi călătorit, cică, în altă dimensiune
şi a rămas acolo pentru a-şi evita soarta.
Păi asta sună a poveste frumoasă - una care...
A stârnit imaginaţia tânărului tău student.
Păi dacă a încercat o dată, Adam va încerca iar.
Şi ţine de noi să i-o luăm înainte.
- De noi. - Dar...
Tot nu răspunde.
Miranda era tare tulburată; cred că ar trebui să mergem să o căutăm.
Ce-i...?
Am o... presimţire.
Ce presimţire?
Dacă Miranda...
- S-a întors acolo? - La casa aia, vrei să zici?
- Dacă i s-a dus conştiinţa acolo... - Nu, Adam.
Dacă i s-a dus... atunci trebuie să ne întoarcem acolo să o luăm.
Tu vrei să te întorci fiindcă te intrigă.
Nu - fiindcă-i vina mea dacă Miranda e acolo.
Trebuie să o găsesc.
Tu poţi încerca să o găseşti în felul tău - eu în al meu.
Unde te duci?
Miranda dansează pentru a-şi limpezi mintea - merg la sală.
Dacă chiar au ajuns în alt tărâm copiii ăia,
au deschis porţi ce nu vor fi uşor de închis.
În condiţiile actuale, oricine poate fi tras acolo prin poarta aia -
nu doar cei patru care au luat parte la ritual.
E chiar mai rău, John - Shaw avea o teorie.
Dacă eşti omorât în altă dimensiune,
corpul tău suferă aici aceeaşi formă de moarte.
Aşa s-ar explica păţania lui Carter.
Cum draci-fripţi ştia Adam de jurnalul lui Shaw?
Păi foloseam cercetările lui Shaw - doar ca să...
Da - un nou proiect drăguţ de-ale tale.
Şi care anume demn de Premiul Nobel ar fi efortul ăla?
- Nu cred că ai înţelege. - Nu? Bun - ca pentru proşti, atunci.
- Singularitate. - Singularitate...
O înţelegi? Nici nu credeam.
Singularitatea e ideea că atunci când se unesc umanitatea cu tehnologia,
conştiinţa cuiva poate găsi nemurirea într-o reţea de calculatoare.
- Un adăpost de bombe pentru creier. - Aia ar fi versiunea pentru proşti, da.
Tu practic trăieşti acum în una - nu-i aşa, Ritchie?
Ai fost grozav la a-ţi face lumea foarte mică.
Ascultă aici: chiar crezi că am oprit săpatul după informaţii de bună-voie?
Nu - m-am săturat să tot distrug discuri dure, omule.
Mult prea multe răscoale paranormale să le ţii şirul.
Întunericul e aproape aici, John.
Dacă nu-l găsim pe Adam şi nu închidem portalul ăla acum,
cine ştie câţi alţii mai cad prin el? Iar eu...
Nu pot avea asta pe mâinile mele, John.
Îl vom găsi...
Îl vom găsi.
Miranda - ştiam că vei fi aici.
- Ce...? - Mă vânează; trebuie să ne ascundem.
Miranda, îmi pare aşa de rău...
Miranda...?
Se pare că Alice a alunecat deja prin oglindă.
- Jacob Shaw. - Exact...
- Ce vrei? - Exact asta, domnişoară.
- Mulţumesc de întrebare. - Nu, încetează, te rog!
Răni de apărare - trebuie să-l trezim imediat!
Trezeşte-te! Nu...
Nu acum - te ţin eu...
Haide!
E vorba de Miranda.
Au găsit-o...
Moartă în studioul de dans.
Acum vor închide campusul.
- Asta-i numai din vina mea... - Auzi - vrei să mă laşi?
- Nu l-ai pus tu pe Adam să facă ritualul. - Gary a dezlănţuit demonul foamei...
- Tu nu eşti Gary. - Iar eu am adus asta pe capul lui Adam.
Tu vezi ce suntem noi, John?
Pentru alţi oameni, noi suntem ceea ce se numeşte cancer.
Ne împrăştiem boala.
Auzi: când te saturi de şezut pe oliţa ta a regretelor, avem treabă de făcut, da?
"Oliţa regretelor"... Frumos, John.
Da: râde tu, ţin-te de poante - dar să-ţi spun ceva.
Nu mă prosteşti tu pe mine. Nu mă mai prosteşti.
Îţi cunosc secretul. Ştiu ce te prefaci tu că nu simţi.
Ştii de ce? Fiindcă eu o simt chiar acum.
Să mergem. A mai rămas o viaţă pe care am putea-o salva.
Pisici.
Dle profesor Simpson, ce bine - poftiţi, vă rog. Unde-i Adam?
Trebuie să-i spun de Miranda. Aţi auzit ce s-a întâmplat?
- De la sală venim. - Eu i-am găsit cadavrul.
Era aşa mult sânge - şi nu dau de Adam, deci...
Lily.
Nu.
Vă rog - nu.
Am încercat să-l salvăm, dar era prins în altă lume.
Nu - i-am spus să nu se întoarcă în casa aia.
Stai - ce casă?
Nici nu l-am văzut venind; doar am simţit punga pe faţă şi...
N-am mai putut respira.
Am murit - deci de ce mai suntem vii aici?
Iadul e ăsta...?
Dacă suntem încă aici, e fiindcă Shaw ne vrea aici.
Scuzele mele că nu v-am oferit o primire cum se cuvine.
A trecut foarte mult timp de când nu am mai avut musafiri.
Şi mi-am uitat complet manierele. Iertaţi-mă.
Politicos.
Respectuos.
Voi, tinerilor, îmi amintiţi de acasă. Vechea mea casă.
Atât de... restrictivă.
În casa asta e altfel.
Şi mereu am fost un vânător - deci asta facem aici.
Ne jucăm.
Acuma: voi alege o armă, iar voi...
Veţi fugi.
Aveţi frâu liber - dar să ştiţi că vă voi găsi.
Bun, haide - să mergem.
Tu controlezi locul ăsta; ceea ce înseamnă că tu l-ai construit.
Tu eşti mai isteţ ca prietenii tăi.
Destul de isteţ să ştiu că asta e realitatea ta...
Nu a mea.
Şi că nu îmi poţi face rău aici.
Interesantă ipoteză.
Fireşte - există o singură adevărată cale ca ipoteza să devină teorie ştiinţifică.
- Ştii care e aceea? - Fireşte.
- Trebuie să o verifici. - Să verifici ipoteza.
Exact aşa este.
Aşadar...
O facem?
Unde suntem?
Vezi-o drept casă conspirativă spirituală.
- Locul ăsta e fantastic, John. - S-a descurcat bine Jasper, nu-i aşa?
Pe baza celor ce ne-ai spus, Shaw îţi trage prietenii înapoi pe tărâmul lui
prin suprafeţe reflectante.
În magia egipteană, oglinzile sunt uşi spre alte planuri spirituale.
Ca la noroc, tovarăşul nostru a pus protecţii
pe toate suprafeţele reflectante din casa asta.
Nu ştiu ce să înţeleg din toate astea - dar mulţumesc.
Tot ce poţi face e să te aşezi şi să te odihneşti.
- Ce băuturi aţi vrea? - Whisky ar fi grozav.
Da - te rog; şi dau regatul meu pentru o porţie dublă.
Trebuia să mă ia mama de la gară. Am să o sun scurt.
- Nu, stai! - Nu te uita în telefon!
- Lily. - Dumnezeule - Adam!
Ce cauţi aici? Nu poţi rămâne. Trebuie să mergi înapoi, aici nu-i ferit.
- Mâna lui Shaw, nu-i aşa? - Uite: e nebun.
Ne vânează, apoi ne readuce la viaţă - e un joc ce nu se termină niciodată.
Dar tu încă mai poţi scăpa de aici. Câtă vreme nu ajunge la tine - da?
- Bun? - Bine.
- Are puls mărit, John. - Deci două lucruri: e vie şi speriată.
- Trebuie să ajungem la ea. - Nu, John!
- Nu! - Ritchie!
Ascultă: ne ducem. Da? Ne ducem. N-o pot face fără tine.
N-o pot face fără tine, Ritchie.
Bun.
Doar într-un fel o putea trage Shaw în altă lume fără un ritual propriu-zis.
- E propria lui creaţie; el a construit-o. - Exact - deci ne trebuie un plan.
Lily a zis că au nimerit fiecare în altă cameră a casei...
Şi nu o putem ajuta dacă murim, John, înainte de a o găsi.
Bun - deci mai întâi... Dăm unul de celălalt pe partea cealaltă.
- Aşa avem mai multe şanse. - Cu trupurile noastre cum rămâne?
John, nici nu vrei să ştii ce prăpăd dimensional s-ar produce
dacă se întâmplă ceva cu trupurile noastre aici cât suntem în alt plan, da?
- Putem analiza asta puţin? - Doar puţin.
Ştii...? Cred că vom fi păziţi aici.
- Să trecem la treabă. - John, trebuie să înţelegi.
Zburăm ca orbeţii pe terenul lui.
Îl controlează complet - singura regulă acolo e că Shaw e dumnezeu.
Şi n-ar fi primul cu care am avut de-a face; purcedem, deci?
- Exact ca pe vremuri, este? - Da, puţin cam prea exact.
Ritchie.
Ăla-i adevăratul Bau-bau - vino.
Trebuie să o găsim pe Lily imediat.
Normal - fundătură; o alegere pe măsura arhitectului nostru nebun.
Stai, John.
O pot face - am studiat principiile altor planuri.
O pot face, John - pot suprascrie lumea asta.
Ştiu asta.
Chiar o faci, colega...
Straşnic... Tare straşnic.
John.
Te rog... ascunde-mă.
Ne urmăreşte.
Cine eşti? Unde-i Shaw?
Eu sunt Jacob Shaw. Iar voi cine sunteţi?
Deci e adevărată legenda - chiar ai venit aici ca să scapi.
- Am venit aici să trăiesc. - Eşti un lăbar arogant, nu-i aşa?
- Ai venit aici să mutilezi şi să ucizi. - Fiinţe ale propriei mele creaţii.
Studenţii pe care i-ai măcelărit n-au ţâşnit pur şi simplu din imaginaţia ta.
- Erau trup şi sânge. - Da - şi mi-au invadat spaţiul.
Lumea mea - regulile mele. O lecţie pe care o veţi învăţa şi voi.
Frate, ce rebut eşti... Doar un psihopat ce se strecoară...
Rănile astea, Ritchie, sunt realitatea lui - nu a ta.
Tu eşti mintea mai strălucită de aici; îl poţi învinge pe ăsta!
Ritchie: în locul ăsta, tu...
Tu hotărăşti.
Ritchie, priveşte-mă. Priveşte-mă...
Eu cred în tine, băieţică. Acum, fă-o dracului!
Fă-o!
Mare brânză de dumnezeu te-ai făcut, Shaw...
Ai uitat soarele.
Nu...
- Nu! - Ba da...
Atâta timp ai stat aici - ai fi putut clădi lumi.
Ai fi putut redefini viaţa şi cum o trăim.
Ziua în care ai cedat slăbiciunii tale, Shaw,
a fost ziua în care ai devenit perimat.
Asta e lumea mea!
Nu mai este.
Trebuie să plecăm de aici - vino, colega!
- Haide, Ritchie. - Bun.
Faină treabă, Ritchie - ai nimerit chiar şi temperatura potrivită.
Lily.
- Ce se întâmplă? - Lumea lui Shaw se năruie.
Trebuie să plecăm de aici imediat - haide!
Ce faci? Trebuie să plecăm!
- Noi - doar până aici. - Nu...
Nu!...
Sunt toţi încă acolo - trebuie să facem ceva!
Nu putem face nimic pentru ei. Vino - e prea târziu!
N-am fi putut face nimic, Lily.
Ei existau doar în interiorul acelei case.
Shaw s-a dus pentru totdeauna - sufletele lor sunt libere acum.
Spre următoarea lor călătorie.
Uită-te la mine.
E rândul tău.
Ia stai aşa, moşierule... Dacă eu mă întorc...
Cu tine ce se întâmplă?
Eu rămân aici.
"Aici" se întâmplă să fie o născocire elaborată a imaginaţiei tale zăpăcite.
Cum mi-ai zis tu acolo...?
Eu hotărăsc ce e real.
Asta e. John - asta e realitatea pe care o vreau.
Naturaleţe... şi posibilităţi nesfârşite.
Ăsta, John - ăsta e paradisul.
Ce te face să crezi că după un deceniu n-o vei lua pe arătură, ca Shaw?
Shaw era nebun de la început. Eu o voi face cum trebuie.
Voi zidi o lume aici.
Voi inventa şi voi crea şi-mi va fi bine.
Ştii ceva? Deja am pierdut un prieten bun în lupta asta.
N-am să mai pierd unul - deci lasă prostiile, Ritchie Simpson.
Dacă rămâi aici...
Ai să te ţăcăneşti.
Te ţăcăneşti mai rău decât deja eşti, de-ar fi posibil aşa ceva.
Mai bine aici decât acasă.
Măcar în lumea asta...
Pot uita de Întunericul ce stă să ne înghită, John.
Uite: pur şi simplu nu...
Nu vreau să mă mai tem, John.
Fie.
Fie - răsfaţă-te, Ritchie.
Exact ca Shaw.
Sunteţi două boabe vizionare în aceeaşi păstaie - dar fă-mi un hatâr...
Nu te minţi singur.
Aici nu-i vorba că ai crea tu ceva nou.
E vorba că fugi.
Ritchie...?
Ritchie...
Haide - întoarce-te la mine.
Haide, Ritchie - haide, frate...
Întoarce-te la mine. Întoarce-te, Ritchie!
Băi, bulache...
La ultimul curs, am atins subiectul nirvanei - obţinerea luminării.
Pentru a face asta, trebuie acceptate anumite adevăruri.
Mai întâi şi-ntâi: suferinţa e de neevitat.
Apoi trebuie să înţelegeţi că suferinţa e cauzată de dorinţa fierbinte.
Omenirea doreşte uşurare în feluri care,
până la urmă, nu mulţumesc sufletul.
Al treilea şi ultimul adevăr e că pacea lăuntrică e posibilă.
Dar suferinţa omenirii nu se va sfârşi...
Până nu vom învăţa să ne oprim dorinţa.
Traducerea: Reef