Дийн! 400 кинта до утре.
Е, тогава, ми дай пари на заем!
О, да, хубаво! Това ми хареса. Значи всичко става моя вина.
Какво ще кажеш за майка ти? - Това няма да стане
О, хайде!
Тя може да ти заеме 400 лири, ако обещаеш да стоиш далеч!
Дийн!
Банан.
Дийн. Е?
О... Боже... мой!
Това е буквално колан на целомъдрието.
Използвали са ги през 12 век.
Предизвикателството е, че аз да го нося две седмици!
По дяволите, Дийн.
Какво, ако се надървиш? Какво става?
Може да се пречупи. Като целина.
Това е хубаво чепче, Дийн.
Благодаря ти много.
И как работи?
Е, само един човек държи ключ, и той живее в Бристол.
Вероятно го носи на верижка около врата си, като Господаря на Подземието.
Значи има подрънкващите ключове на 57 момчета.
Очевидно, ако имаш мокри сънища, можеш буквално да умреш в агония.
Имах сън снощи за Джак и Фин, искам да кажа, Джак с Фин.
Болката беше просто фантастична.
Значи все още можеш да пикаеш? - Мога разбира се, не ставайте глупав.
Има си тръба и всичко. - Мога ли да го докосна?
О, ще ви се!
Това е повече от достатъчно, за вас, г-н Бест. Хайде,
връщайте се на работа, бързо, бързо!
Доскоро!
И спрете да гледате!
Свободен ли си в момента?
Няма начин!
Да, къде си сега?
Хотел Тауър, стая 2207
СЕГА
Тръгвам
Скоти! Имам нужда от кутията ти с инструменти. Веднага!
Казах ли ти, че я видях отново - Ъ-ъ.
Честно казано, Дийн, тя е красива.
Всеки път, когато я погледна, сякаш... тръпки ме побиват!!
Говори ли с нея? - Не,
само я виждам всеки вторник в Кооп.
Мисля, че се казва Ивон.
Всичко, което знам със сигурност е, че започва с И.
Добре, скрий това и ако г-н Джаясундера пита къде съм,
кажи му, че съм отишъл в пристройката. До скоро!
Ти не си на 25.
На 19 съм, това добре ли е?
Това е почти 25.
Достатъчно близо, нали?
И се обзалагам, че име ти не е Ейнджъл.
Бях Ейнджъл. За една година. Не свърши работа.
Аз съм Дийн.
Аз имам само на 40 минути, след това трябва да отида на среща.
Просто си мислех, с тази гледка...
Искам да се еба и цял Манчестър да гледа.
Добре!
Добре тогава. - Страхотно.
О, фантастично! - Да.
O! Чакай, чакай!
Това беше хубаво.
Съжалявам.
Няма нищо.
Ти си просто толкова секси, въпреки това... да не говорим.
Случва на всички нас.
Не и на мен.
Искаш ли да те довърша?
Не ти става, нали?
Знаех, че ще си от Нюкясъл.
Добре.
Добре, "Дийн, откъде знаеше, че той ще е от Нюкясъл?"
Е, това не беше случайност за мен.
Това беше като чудо, ти казваш здравей,
защото ми беше фаворит отдавна.
Видях те, когато снимка ти беше със светла, руса, стърчаща коса.
Кога беше това? Преди шест месеца?
Това е...
преди три години.
Е, аз си помислих: "Той е хубав."
Така че те сложих в любими, но никога не ти казах здравей, да не ме блокираш.
И тогава те гледнах всеки ден и това беше очарователно,
защото през повечето време профилът ти казваше, че си на 125 мили разстояние,
но на всеки две седмици, ти изведнъж си
на 5000 фута.
Всеки две седмици аз съм като: "Ето го, той се върна!"
Защото мислех, че съм разбрал:
Обзалагам се, той идва тук по работа
и след това, аз знаех, че си от Нюкясъл, защото видях на картата.
Измерва 125 мили, с компас,
не с истински компас, но със същия ефект.
А 125 мили от Манчестър означава или Нюкасъл, Глочестър,
или някакво малко градче на А69 наречено Холтуисъл, и виж!
Ето те, от Нюкясъл, точно както казах.
Мога ли да те видя отново?
Абсолютно не.
Ако взимаше по десет лири от всеки човек,
на който показа пишката си днес,
щеше да имаш пари на наема до сега. До Великден!
Това би било проституция, Фреди. Шокираш ме.
Чао, тогава.
Здравей, страннико.
O! Здравей, Дийн! Това е забавно.
Да не ме дебнете, г-н Бест? - Не.
Защото всичко това бяха офиси, но никога не завършиха преустройството,
ние дори нямаме котлон, само микровълнова.
Искате ли кафе? - Да, благодаря. Бяло, благодаря.
Живях в апартамент, след университета. Не толкова голям, колкото този, но...
Бяхме трима.
Шибахме всичко, което се движеше.
О, това е мръсно, идващо от вас.
Да. Липсва ми да бъда мръсен.
Не ви отива.
Така ли? - Не.
Хм, виж ти.
Значи по 400 лири всеки и вие сте двама?
Това са 800 на месец, плюс 200 за електроенергия.
И имаме интернет, защото Фреди купи мобилен рутер.
800 не е съвсем лошо. Има ли нещо като
книга на наемодателя? - Не, доколкото аз знам.
Фреди каза, че те може би перат пари.
Аз всъщност не знам какво значи това. Можете ли да ми заемете 20 лири?
O! Правилно. Ами... Да...
Не, не, знаех, че би било неудобно...
но Фреди, той ми каза да ви поискам.
Съжалявам. - Не се притеснявай. Ето. Вземи ги,
няма нужда да ми ги връщаш.
Това е брилянтно. Благодаря.
Можете ли да ми заемете 100?
Не мисля, че е уместно.
Не. - Съжалявам.
Не, честно.
Мога ли да задържа това? - Да, да, да.
Благодаря.
Трябва да има някой друг, от който можеш да поискаш.
Искам да кажа, имаш ли...
Имаш ли майка и баща, или... - Имах.
Баща ми почина, когато бях малък.
Тогава мама се хвана с един пич, наречен Тревър,
и той си беше наред, беше мил, разбирахме се.
Но след това той седна на моя компютър.
Това беше преди около година.
Тогава всичко се обърна. Майка ми плачеше,
а той крещеше, излизаше ми с:
"Бог създаде Адам и Ева," и всички тези глупости, нали знаете.
Господи.
Знам. И аз казах: „ Е, аз няма да се променя."
А той: "Ще го направиш, по дяволите!" и сякаш щеше да ме удари в лицето,
а аз просто стоях там защото нямаше да отстъпя,
но тогава майка ми каза:
"Ти не си ми син." И аз казах, "Добре".
Но след това тя каза, "Тревър," и той се изправи
и сложи всичките ми вещи, в кашони и ги изнесе пред вратата.
И толкова. Казаха ми: "Махай се! Веднага! Вън от къщата!"
И това беше последният път, когато ги видях.
Без захар ли казахте?
БАНАН
Какво?
Продай го и ще изкараш 50 лири.
Не е мой, на Карл е.
Работата е...
че съм тук само от три седмици.
Мога просто да си събера багажа и да си тръгна
Защото имаме наемодател, който е гангстер.
Ако не можеш да си платиш наема навреме той ще ти счупи врата.
И това е добре за мен, просто ще отида и ще си взема стая във Вики.
Да, добре, Вики няма да те чука, когато си отегчен, нали?
За около 30 секунди.
О, върви на майната си. Това беше по твоя вина. Ти беше твърде...
.. енергичен. - Говорех със Сам на работа
и той казва, че сте били заедно по Коледа.
Той каза, че е продължило също 30 секунди.
Говорили сте за мен?
Очевидно. - Просто се разкарай!
Наистина, наистина върви на майната си.
Разкарай се веднага. Майната ти.
Разкарай се означава да си тръгваш.
Но можеш ли да помолиш майка си?
Искам да кажа, 400 лири, еднократно плащане, само веднъж?
Казах ти. Тя никога не иска да ме види отново.
Да, но можеш да опиташ.
За теб е добре с добричките ти мама и татко. Сериозно, аз не мога!
Тя има оня главорез до нея.
Буквално, той каза: "Ако доближиш къщата ни отново," ще ти спукам главата"
И беше сериозен, заврян в лицето ми,
беше...бесен Той ме сграбчи...
Нещо от това истина ли е?
Преувеличаваш. - Той ме изхвърли!
Така ли?
Боже мой, ти си путка! - Да.
Знаеш ли, аз просто си мисля...
Моята приятелка Сайма,
тя беше изхвърлена от къщи.
Точно като теб.
Татко й сяда на компютъра: "О, Боже мой, дъщеря ми е перверзник." Всичко това.
Индийско семейство, единствено дете, Боже мой, било е страшно.
Е, това е също като мен.
Да, така или иначе, тя опаковала вещите си,
казала, "Няма да остана тук,"
и изнесла всичко, а майка и крещи, баща й крещи,
всичките: "Срам, позор,"
знаеш, глупости като тази.
И
Сайма влиза в колата и им заявява: "Никога няма да ме видите вече."
А майка й и баща й казват: "Прав ти път!"
А Сайма: "Хубаво, сбогом, завинаги!"
Но тогава колата отказва да запали.
А майка й и баща й стоят там и крещят обиди,
а Сайма седи в колата и отново им казва:
"Сбогом, завинаги!"
Колата продължава да не пали. Искам да кажа,
наистина не пали.
И в крайна сметка, тя трябва да слезе.
Тя трябва да се обади в сервиза, но ползва абонамента на баща си,
така че той трябва да се върне в къщата за номера.
Но те продължават: "Отказваме се от теб!"
А тя: "Не ми пука."
И тогава те трябва да чакат.
Просто стоят там, на улицата.
45 минути.
Както и да е, тогава идва човекът,
поправя колата, Сайма сяда отново
И казва: "Аз си тръгвам, сбогом!"
Тогава потегля,
и толкова.
Защото ето така стават нещата.
Когато истинските неща, наистина се случват на хората в реалния живот.
Винаги има...
кола.
Или куче. Или шапка. Или...
нещо, което не е наред.
Защото аз живях с лъжец.
Живях с лъжец
в продължение на години
и знам как звучи,
когато си измисляш нещо.
Е?
Е...
можехме да се веселим в това място, човече.
Можеше да е добре.
Можехме дори да се чукаме от време навреме, аз нямам нищо против.
По-добре е, от чекия.
Със сигурност по-бързо.
Но не и ако ти го прецакаш.
Ти си толкова млад, Дийн.
Какво би трябвало да означава това?
Както и да е, аз опитах.
400 лири до утре
или си прецакан.
Стой, колкото трябва, аз нямам нищо против.
Ще чакам тук.
400 лири са много пари.
Ще й искам 200, да видим как ще тръгне.
И ако ме изпъдят с бухалки за крикет и кирки,
се приготви за бързо изчезване! Нали?
Късмет.
Благодаря, слънце.
Бруно! Викинг! - Чакай, чакай.
Чакай. Всичко е наред, държа ги, държа ги.
Хей, Бруно, Викинг! Вън! Вън! Хайде!
Можеше да се обадиш.
Как са нещата? Как си?
Добре ли си? - Да.
Как е работата?
Добре.
Как е апартамента? - Добре.
Не, не го прави. Имаме печена паста. - Така ми е добре.
Ето.
Те се радват да те видят!
Има една жена от Германия онлайн, живее в Кьолн.
Иска да ги развъжда.
Може да стане този път.
Дълъг път, но, знаеш, мога да спя в колата.
Как са нещата?
Как е работата? - Добре.
Как е апартамента, добре ли е? - Добре!
Пийт, кажи на Лиан, че чаят й е готов.
И няма да го пие горе.
Всичко наред ли е?
Имаш ли си за пари? - Да, защо?
Добре.
Харесвам косата ти!
Затова решихме, да се преместим при баба ти,
защото тази улица става все по-лоша.
Не можеш да минеш от кофи за боклук, има милион от тях навсякъде.
Студентите го правят още по-зле.
Разпръсват кофите и след това никой не ги слага обратно.
Опитвайки се да минеш
е като слалом.
Вбесява ме.
Е, кой е в този апартамент с теб сега,
защото Карл се изнесе, нали?
Някой друг нанесе ли се? - Не знам.
Ти живееш там. - Е, и?
Просто питам.
Не бъди такъв. - Какъв, например?
Майка ти просто пита, това е всичко.
Интересува ни.... - О, млъкни, татко!
Не ми казвай да млъкна! - Добре, тогава млъкни.
Ако аз ти кажа да млъкнеш, ще ме изпратиш в стаята ми.
Не ми помагаш, Лиан, много ти благодаря.
Той ти каза да млъкнеш. - О, Боже мой, чу ли го?
Не аз го казах, татко беше.
Просто...млъквайте. И двама ви.
Хубаво би било просто да седим,
да си пием чай, не мислите ли? Не би ли било добре?
Е...
Кой живее в апартамента сега? - О, Боже мой!
Всичко е наред, Пийт, просто да го остави.
Как така той може да е с телефона си на масата?
Защото той е над 18.
Твоят брат има работа. на него му трябва.
Върви на майната си, става ли? - Ой!
Хайде, Дийн. Няма нужда от това.
Да. Така че, недей...
ни праща на майната ни.
Джули намина.
Пита: "Как е Дийн?" Казах й: "Той все още е наведен."
Лиан...
можете да спреш с това. - Тя ти беше гадже.
Е, и?
Спомням си, когато скъсахте.
Тя беше на вратата, ти беше в кенефа. И ревеше.
Рева цяла нощ.
Имаш ли гадже?
Лиан,
престани, става ли? - Защо,
какво, ако си има гадже?
О, правилно, да, изкарай си го на мен!
Не,
той е твърде млад, за да се обвърже. Нали така, Дийн?
Всички тези момчета там, Обзалагам се, че им
разбиваш сърцата.
Имаш ли си...
някой? - Защо?
Просто се чудех.
Не, той просто казва, че...
Е, ако има някой специален, тогава той е...
той е много щастливо момче.
Да, добре, тази сутрин правих секс.
Правих секс с мъж в града и той ми го начука право в задника.
О, Боже мой, чухте ли го?!
Той ме шиба в задника, после аз го шибах.
Ето ни. Всеки път!
Какво искаш да кажеш, тази сутрин?
Не беше ли на работа?
Бях твърде зает да се чукам, ясно?
Това е толкова отвратително. - Дийн!
Да, и той се изпразни право в лицето ми. - О, отврат!
Спрете веднага! - Изпразни се в лицето ми
и аз го облизах и го глътнах.
Край, и двамата, спрете!
Ако сте умни ще спрете, ясно?
O, но тя може да говори за момчета и това е добре?
Не не говори за тях как се празнят в лицето й!
Казах, достатъчно!
Е, надявам се, че си се пазил.
O, по дяволите!
Те казаха не.
И тогава казаха: "Може да си тръгваш ти малко педалче."
О, боже мой,
те са боклуци.
Майната му. Те не струват. Хайде.
Ще ме закараш на Верона Лейн 46.
Защо, какво има там?
A! Не!
Няма значение.
Давай смело!
Не е моя вината.
Те казаха не.
Нямам парите.
Какво би трябвало да направя?
Може би нещо ще се появи.
Така би казало едно дете.
Сега. Преди всичко, трябва да вземем книгата за наемите.
За да вземем книгата за наемите, трябва да установим статуса на Родерик
и тогава ще трябва да установим статута на тази сграда,
да разберем дали е търговски обект
или дали предназначението й е променено в жилище, и
ако направя всичко това за теб...
... може ли да остана?
Можеш ли да ми заемеш 400 лири?
Да.
Можете ли да ми дадеш 400 лири?
Да.
Влизай!
Превод, тайминг и субтитри: sofiaguy™, 2015