Lemon pleacă într-o croazieră a burlacilor pentru o lună.
Pretinde că se va întoarce logodită.
Lemon! Lemon!
George?
Nu.
Nu, nu, nu, nu, nu!
Trebuie să aflăm adevărul despre Henry Dalton.
Stai să vezi când îi vom spune lui Lemon că are o aventură de peste un an.
- Cum îi vom spune? - Nu putem lansa aşa o bombă.
Putem strecura ştirea pe blog.
Henry Dalton nu e un escroc. Nu mai mult decât sunt eu.
Am fost implicaţi în asta de la început.
Aveam nevoie de bani pentru Fancie's şi nu era altă cale să fac rost de ei.
Te vezi cu cineva?
Ar putea fi cineva faţă de care s-ar putea să am sentimente.
Ne-am iubit mai demult şi cred că încă ne mai iubim.
- Deci îi vei spune lui Wade? - Nu ştiu.
Gândeşte-te cum va reacţiona
când îi voi spune că viaţa lui se va întoarce cu susu-n jos.
Wade e băiat bun. Poate te va surprinde.
Îmi pare rău că am plecat de la cină, dar trebuie să afli motivul.
Îţi port copilul. Îl voi creşte singură şi nu aştept nimic de la tine.
Zoe! Te rog deschide! Putem să vorbim?
Eşti aici?
Ai văzut-o pe Zoe? E bine?
- E sus, doarme. Vrei să aştepţi? - Da, vreau.
Ce faci azi?
După micul dejun, mă gândeam să trec pe la Lemon.
Stai puţin. Voiai să dai o tură pe la Lemon şi să nu-mi spui şi mie?
- Nu credeam că trebuie să-ţi spun. - Conform ştirilor de pe Blog,
Henry Dalton a plecat azi. Deci am ieşit cu faţa curată.
Putem să mergem împreună la Lemon ca să-i spunem ce simţim.
- Da, îi spunem şi o lăsăm să aleagă. - Cine să aleagă ce?
- Bună! Ia loc! - Neaţa, Zoe!
Ia nişte cafea! Stai, nu bea cafea.
- Cafeaua e nocivă. - Presupun că Wade v-a spus noutăţile.
- Ce? Nu. Nimeni n-a spus nimic. - N-a spus nimic. Nu ştiu ce vorbeşti...
- Deci cum te simţi? - Sunt o persoană capabilă.
Mă descurc. Aşa cum m-am descurcat în copilărie, în liceu, la medicină.
- Corect. - Pe cont propriu.
Pe cont propriu? Dar cum rămâne cu...
Te rog, nu vreau să vorbesc despre... Şi, e clar.
Zoe, te aşteptam pe... Pe unde ai umblat?
Am dormit aici, nu că ar fi ceva care să te preocupe.
M-am gândit la asta toată noaptea.
Şi-mi pare rău de felul în care am reacţionat la ce mi-ai spus.
A fost ca o bombă. Un copil. Asta-mi va schimba întreaga viaţă.
- Întreaga ta viaţă? - Asta a sunat greşit.
Voiam să spun că am început să-mi imaginez plânsete,
ţipete, scutece şi mi-am dat seama că nu ştiu nimic despre copii.
Apoi am realizat că tu eşti medic şi probabil ştii totul despre copii.
- Ar trebui să plecăm, nu? - Dar e ca un accident de maşină.
Nu-mi pot muta privirea.
Deci spui că te aştepţi să fac eu toată treaba.
Nu. Spun c-o putem face, fiindcă tu cunoşti lucruri despre copii,
dar l-aş putea învăţa şi eu să pescuiască şi să repare maşini.
Şi de asta va merge treaba.
- Trebuie să plec. - Nu, Zoe, Zoe.
Spun că ar trebui să fim din nou împreună, să avem un copil.
Zău? Fiindcă mai ieri ai spus că vrei să iei lucrurile încet.
- Da, dar asta a fost înainte să ştiu. - Wade, da, vom avea un copil.
Şi tu poţi cu siguranţă să-l înveţi să pescuiască şi să repare maşini.
Dar noi doi, nu suntem... Nu!
Ai avut întreaga noapte să te gândeşti la ceva.
- Doar atât te-a dus mintea? - Da, la pescuit şi la reparat maşini?
Omule, asta n-a mers bine.
Traducerea şi adaptarea: PrInTz @ subs.ro
Hart of Dixie - Sezonul 4 Episodul 3: Cea mai bună pâinică
Hai şi tu pe: www.FilmeSeriale.cf
Dash DeWitt, spune-mi chiar acum
cine a strecurat ştirea pe Blog despre Henry?
Lemon Breeland, ştii că un jurnalist nu-şi dezvăluie sursele.
Tu nu eşti un jurnalist; tu scrii despre un oraş
care are aproximativ acelaşi număr de locuitori ca şi Las Fierbinţi.
- Dacă mă insulţi nu vei rezolva nimic. - Ea n-a vrut să...
Avem mai mulţi locuitori decât are Las Fierbinţi,
dar avem mai puţini măscărici.
A.B., să-l lăsăm cu biscuitul lui şi cu conştiinţa încărcată.
Dar n-am apucat să... Da, bine.
- Scuze, A.B. - Da, sunt teafără.
Şi chiar dacă păţeam ceva, lucrez la cabinetul medical.
- Lemon, am aflat despre Henry. - Da, ne pare foarte rău.
Ştiţi cui îi va părea rău?
Aceluia care a strecurat ştirea despre iubita lui Henry pe Blog
şi care mi-a ruinat viaţa.
- Adică cel care ţi-a salvat viaţa, nu? - Bagă la cap, Lavon.
Eu şi cu binefăcătorul ăla cizelat am fost mână-n mână.
Amândoi eram după banii bunicii iar acum s-a dus totul pe apa sâmbetei.
Scuzaţi-i limbajul, e tare supărată.
Bunica Bettie a rupt cec-ul pentru Fancie's.
- Vom încerca să depistăm informatorul. - Te anunţăm dacă aflăm ceva.
Trebuie să meditez. Namaste.
Asta-i ceva nou.
- Dash? - Neaţa, chipeşule.
Vreţi să nu spun nimic? Va trebui să faceţi ceva pentru mine.
"Tu eşti doctorul. Ştii totul despre copii."
- Prost. Prost. Prost. - Vorbeşti singur?
- Da, ştiu cum e. - Doar gândeam cu voce tare.
Te gândeai? La ce?
- Îi poţi spune moşului tău, haide. - Zoe e gravidă.
Voi fi bunic? Bunicul Earl, sau Tataie, sau...
Dar presupun că lucrurile nu sunt atât de bune între voi doi.
Am făcut-o de oaie de prea multe ori, tată.
Continui să-mi dau singur cu firma-n cap.
- Asta aşa e. - Nu mai pot greşi din nou.
Avem un copil care se va naşte.
Trebuie să fac ceva să-i arăt că sunt serios de data asta.
Aş fi vrut să ştiu cum să te pot ajuta, fiule.
Ştiu, tată.
- Nu. - Ba da.
"Eşti medic. Ştii totul despre copii." Citat întocmai.
Acum sunt aici. Pot să te ajut cumva?
Vrei să începi să vorbeşti despre planul de naştere?
Tocmai am citit un articol despre efectele benefice ale mâncatului placentei.
Am scăpat apăsătoarele de limbă.
Presupun că ai tras cu urechea la ultimele ştiri?
Sunt ziduri subţiri. Dar sunt foarte încântat.
Partenera mea, un exemplu în oraş, va avea un copil în afara căsătoriei.
Felicitări. Dar nu te încurajez să mănânci placenta.
Câh! Nu, nu. Nu!
Mă duc să curăţ apăsătoarele alea de limbă. Lavon.
Eu mă duc la masă.
Mă bucur să te văd de două ori într-o singură zi, Lavon.
- Bună. - Bună. Am venit să vorbim.
- Despre ce cadou de împins să-mi iei? - Nu ştiu ce-i ăla.
Putem vorbi despre asta, dar trebuie să vorbim şi despre Wade.
Dacă nu fac rost de bani curând, voi pierde restaurantul.
Mama nici nu vorbeşte cu mine,
mi-am pierdut balsamul preferat în timpul mutării,
iar Jaysene încă nu m-a sunat ca să ne întâlnim.
Furnizorii mei m-au lăsat baltă azi dimineaţă
şi încă nu-l găsesc pe "gură spartă" pentru a-l învinui.
I-am dat SMS, "sună-mă în weekend." Ea-mi trimite un emoticon cu ";)".
Asta ce mai înseamnă?!
Nu pot scăpa 3 ore fără să-l întâlnesc pe fostul.
Cine ar fi crezut că noi 3 vom fi singure, triste şi necăsătorite la vârsta noastră?
Am fost reginele liceului din BlueBell. Am fost majorete.
Îmi aduc aminte atunci când am spart casa de pe lac a părinţilor lui George
şi ne-am îngropat dorinţele în pământ. Bănuiesc că au aflat adevărul până acum.
A fost un weekend minunat.
Tocmai pierdusem finala de majorete împotriva echipei Chickasaw.
Ce ne-am mai îmbătat...
Ne-am întors pregătite să cucerim lumea!
Şi am reuşit ! Adică, am lovit acolo ceva lume în dos o perioadă.
Doamnelor, ăsta-i răspunsul.
Trebuie să dăm buzna din nou în acea casă de pe lac.
- Da. Chiar acum. - Mă bag.
Recunosc, Wade a clacat.
Sincer, n-am mai fost niciodată martor la aşa ceva.
Dar e pe cale să fie tatăl copilului tău
şi vrea doar să aibă o şansă ca să facă lucrurile să meargă.
Tu-l iubeşti, el te iubeşte. Trebuie să fie o cale de împăcare.
Tot ce vreau să spun e doar să nu închizi uşa.
Ţi-am găsit răspunsul.
E ce cred eu că e?
Este dacă tu crezi că e inelul de logodnă al mamei tale.
Vrei s-o cer în căsătorie? Eşti nebun?
Ai nevoie de o schimbare. Ţi-am adus una.
Arată-i frumoasei doctoriţe că ai intenţii serioase.
Neaţa, doctoriţa. Îmi pare bine să te văd.
E 7 dimineaţa. Ce cauţi aici?
Sunt doar treaz şi entuziasmat să încep o nouă zi, o nouă viaţă.
Cum te simţi?
E dimineaţă. Teoretic am greţuri dimineaţa.
Corect. De asta ţi-am şi adus cutia asta.
Wanda mânca din ăştia tot timpul.
Mersi. Ăştia chiar s-ar putea să nu mă îngraşe.
Voiam să spun că-mi pare rău pentru cum m-am purtat.
Parcă mintea şi gura mea n-au mai fost conectate.
Bănuiesc că a fost mult de asimilat pentru tine.
Nu, e-n regulă. Doar că mi-aş dori mult o şansă să spun lucrurilor pe nume.
Adică, să-ţi explic ce vreau pentru noi.
- Da. Bine. Spune. - Eşti liberă diseară? Că dacă eşti...
Te rog nu mă invita la cină.
Scuze, dar cina n-a funcţionat prea bine pentru noi în ultimul timp.
Aşa e. Dar nu poate fi decât bine de acum în colo, nu?
Hai. Deja ai luat biscuiţii iar eu voi lua cea mai bună Coca Cola din Alabama.
Te rog?
I-ar plăcea.
Bine. Cina. Nimic sofisticat. Nu trebuie să fie biscuiţi.
Rammer Jammer, ora 20.
Vezi? Veţi mânca, veţi vorbi. Nu-i mare lucru.
Da. Nu-i mare lucru.
- Încă nu înţeleg. - Doamnele o iubesc pe Jane Austen.
De asta le-am promis acestor minunaţi vizitatori
un weekend cu reconstituirea nuvelei Mândrie şi Prejudecată.
Dumnezeule...
Le-am promis nişte conducători chipeşi,
iar ei mi-au promis o recenzie în Şapte Seri.
Ăsta pare un schimb reciproc destul de mare chiar şi pentru tine.
Dle Darcy, bun venit în Longbourn.
Nu, nu. Nu se poate. Eu sunt fotbalist.
Un primar fotbalist. Am demnitate.
Haide, te-am văzut de multe ori în izmene.
Da, asta a fost pentru BlueBell,
nu să fiu o escortă extravagantă pentru o grămadă de băbăciuni.
Dacă nu facem ce vrea Dash, o să-i spună lui Lemon ce am făcut.
Apoi va da vina pe noi că şi-a pierdut restaurantul,
iar asta nu va prevesti nimic bun pentru niciunul.
Foarte adevărat.
Doamnelor, faceţi cunoştinţă cu dl Bingley şi dl Darcy!
Pentru următoarele 48 de ore veţi fi cele mai ocupate albine
din tot Hertfordshire-ul.
George, aici erai.
Ce Doamne iartă-mă se petrece aici?
Se sprijină turismul local.
Da, eforturile culturale ale bătrânilor.
Aveţi noroc, fiindcă n-am timp să intru în detalii.
George, vii puţin să vorbim?
- Da, sigur. - Pot venit şi eu.
Dle Darcy, vino să-mi spui ce părere ai despre sora mea.
Cu tine vorbeşte, Lavon.
Care-i problema?
George, familia ta mai are cumva acea casă pe lacul Eufaula?
Desigur. De ce?
Fără motiv. Doar mă gândeam că poate-mi iau şi eu o casă lângă lac.
- Dar eşti falită. - O fată îşi face planuri de viitor.
Cumva cheia de rezervă se află sub ghiveci?
Da, aşa e. Dar dacă vrei să mergi acolo în acest weekend îţi pot da cheia mea.
Nu, George, eram doar curioasă. Dar o să fie cineva acolo weekend-ul ăsta?
Nu, dar dacă va merge cineva acolo, clar va trebui să dezactiveze alarma,
folosind codul 3-5-4-1.
Nu mă interesează informaţia asta.
- Bine. - Bine, pa.
Wanda, trebuie să începem să dăm lumea afară de la ora 17.
Le spunem că închidem mai devreme.
- De ce? - Fiindcă aşa am zis eu.
Farfuriile sunt cele nefolosite?
Da. Am luat şi pahare lungi de şampanie.
Unele seamănă cu gâtul lui Jar Jar Binks din Star Wars.
- Shanetta va găti ceva special, da? - Etouffée, reţeta mamei ei.
- Sal tocmai a livrat creveţii. - Minunat.
Stai, creveţi? La naiba. Stai puţin.
- Un copil zici? - Da.
E o veste minunată. Felicitări.
Scuze că am fost prins nepregătit mai devreme.
Nu ştiam că tu şi Wade sunteţi din nou împreună.
Nu suntem.
Înţeleg...
Deci vei creşte singură copilul?
Eu aşa am făcut. Nu-i chiar atât de rău.
Adică, doar câteodată. În weekend-uri şi în toate weekend-urile...
Salut, Wade. Arăţi bine. Foarte bine. Sănătos.
Mă holbez la tine fără un motiv anume.
Ce cauţi aici?
Am vrut să te întreb dacă însăr... în prezent poţi mânca creveţi.
Poftim? Da, e-n regulă creveţi.
Grozav. Ne vedem mai târziu. Ora 20. Rammer Jammer.
Pare entuziasmat în legătură cu ultimele evenimente.
Doamne! Ştiţi că eu nu-s bârfitoare,
dar aţi văzut umflătura din pantalonii lui Wade Kinsella?
Nu, asta nu-i treaba noastră, nu-i aşa, Elodie?
- Am o superputere. - Despre ce vorbeşti?
Detectare de bijuterie.
Iar Wade Kinsella avea o ditamai cutia cu inel în buzunar.
Ce? O cutie cu ce?
De ce nu mergi în salonul de consultaţie, Elodie
şi vin şi eu imediat.
- Doar nu crezi că Wade o să... - Dar asta-i minunat.
Te iubeşte, tu-l iubeşti.
Adică, nu asta a însemnat serenada făcută lui Chifteluţă?
Dar el mă cere de nevastă doar pentru că-s gravidă.
Şi eu am cerut-o pe Alice, fiindcă am aflat că-i gravidă cu Lemon.
- Şi cum au mers lucrurile cu Alice? - Am fost foarte fericiţi. Demult.
- Apoi? - A plecat.
- De ce? - E complicat.
Alice avea visuri, iar să aibă copii şi o familie atât de brusc,
a făcut-o să se simtă puţin cam...
- Prinsă? - Da, dar tu şi Wade sunteţi altfel.
Zău? Spune-mi un cuplu care s-au căsătorit
fiindcă vor avea un copil şi cărora le-a mers bine.
Mai dă-mi puţin timp.
Doamnelor, regulile de bază.
Ăsta va fi cel mai tare weekend.
Deci, fără bătăi, fără plângeri, fără telefoane mobile,
- iar eu iau dormitorul cel mare. - Poftim? De ce?
Fiindcă aşa-s regulile.
- Bun! Sunteţi gata? - Absolut!
E exact cum îmi amintesc.
Aşa, doamnelor, să toastăm.
Pentru cel mai tare weekend, partea a doua.
Omule, nu ştii să citeşti? Scrie "închis".
Asta nu mă include şi pe mine, tovarăşul tău.
Bună. Eşti pe drum?
Wade, cred că avem nevoie să fim departe, pentru un timp, unul de celălalt.
Foarte departe.
Să ne recăpătăm sănătatea mintală, fiindcă eu cred că unul dintre noi doi
s-a cam lăsat purtat de val.
Şi asta l-a făcut pe celălalt să fie puţin speriat.
Unde eşti?
Comand de la Chan Lu. Vrei pui Szechuan?
E mama ta acolo? Eşti în New York?
- Când te vei întoarce? - Nu ştiu. Îmi pare rău.
Scumpo, ştiu că e o perioadă grea dar e important să ştii că
din tot sufletul meu, nu voi fi niciodată strigată "bunică".
- Salut. - Mişto volane.
- Da, sacrificiile iubirii... - Da, pe care le facem.
- Cum a mers treaba aseară? - N-a mers.
Zoe a plecat la New York să-şi viziteze mama.
De ce?
Nu ştiu, dar am impresia că s-a prins că aveam de gând să-i pun întrebarea.
Ce întrebare mai exact?
Întrebarea de care ziceai.
- Amice, ţi-ai pierdut raţiunea. - De ce? O iubesc. Vom avea un copil.
Aşa procedează lumea.
Voi doi n-aţi putut să staţi împreună la cină fără ca unul din voi să explodeze.
Deci, de ce ai crezut că este o idee bună s-o ceri de nevastă?
Earl.
Dumnezeule. Sunt atât de aproape ca lumea să-mi zică Nebunul Wade.
Bine, deci ai avut o cădere mică. E de înţeles în situaţia de faţă.
- Ce mă fac acum? - Amice, acordă-i timp.
Nu-i nicio grabă. N-o să rămână pe veci în New York.
Probabil.
Doamne, ce bună-i pâinica asta. Am uitat cât de bună e.
Nu pot trece peste pâinica asta. Vreau să mă mărit cu ea.
Măcar atunci nepotul meu va avea un tată.
Are deja unul. Wade.
Sper că nu mai ai sentimente pentru el,
fiindcă cu cât ai mai puţine complicaţii în această...
Încă mai ai sentimente. Mari ?
Îl iubesc pe nărod.
Atunci de ce eşti aici şi nu eşti cu el?
- Fiindcă are de gând să mă ceară. - Cât de Sudist.
Atunci ai făcut bine că ai plecat.
Doar pentru că vei avea un copil cu cineva
nu-i un motiv să vă petreceţi restul vieţii împreună.
Mă bucur că eşti aici.
Sunt îngrozită să cresc un copil singură.
Atunci nu-l creşte singură. Mută-te înapoi în New York.
Voi angaja pe cei mai buni oameni ca să te ajute.
E frumos ce zici, mamă, dar BlueBell e casa mea,
indiferent de cât de complicat ar fi.
Atunci, lasă-mă măcar să dau o mică petrecere pentru tine.
- Te va înveseli. - Bine. Una mică.
Trebuie să mergem să ne găsim dorinţele!
Să mergem!
Crickett, tu prima.
"Îmi doresc să câştigăm turneul la anul,
să-mi iau maşina promisă de tata şi când voi creşte să devin şefă Belle."
- Măcar partea asta s-a adeverit. - Aşa e.
"Îmi doresc să mă mărit cu Jake."
"Sau dacă nu, cu unul dintre fraţii Hanson."
"Şi să avem 3 băieţi care să cânte într-o formaţie precum fraţii Hanson."
Nu ştiu ce e mai trist, lipsa ambiţiei mele
sau că mi-ar fi fost mai bine cu unul dintre fraţii Hanson.
"Îmi doresc ca peste 15 ani să fiu la fel de fericită ca acum."
Asta doar pentru că ai fost cu George în acea seară.
- Aşa e! Uitasem asta. - Terminaţi.
Eşti neschimbată.
Mă aşteptam să porţi salopetă şi să mesteci tutun.
Unchiule Dexter, mă scuzi un pic?
Dragă, uite cine-a venit. Daphne Clarke.
Aţi făcut balet împreună.
Da, aşa e. În clasa a 3-a.
Vă las să povestiţi.
Deci, Daphne, ce ai mai făcut în ultimii 20 şi ceva de ani?
Ştii tu, am trăit, m-am măritat, am divorţat.
M-am recăsătorit. Sunt agent imobiliar.
Nu ştiam că tu şi cu mama aţi păstrat legătura.
N-am păstrat-o.
A citit un articol de al meu în New York Magazine.
M-a sunat şi mi-a spus că are un client pentru mine.
Un VIP din afara oraşului reîntors în New York.
- Ai idee cine ar putea fi? - Niciuna.
Scuză-mă.
E închisă.
- Cine a închis uşa? - Eu. Mă temeam de hoţi.
Acum îmi dau seama de greşeala făcută.
Să mă ajute cineva să deschid geamul ăsta
căci altfel vom dormi afară la noapte.
Afară? În costumele de baie? Nu, vom muri îngheţate.
Pantofii care mi-au plăcut de la Pascal sunt disponibili !
Şi, dle Darcy, îţi plac ochii frumoşi ai dnei Elizabeth?
Da, sunt frumoşi. Strălucesc precum diamantele.
Sau ce altceva mai e prin Anglia.
La ţară e mult mai plăcut decât la oraş. Nu-i aşa, dle Bingley?
Da, e foarte plăcut aici la ţară.
Scuze, mă sună cineva.
Crickett?
Sunt Lemon. Suntem blocate afară la casa ta de pe lac şi îngheţam.
Îmi pare foarte rău, dar poţi veni aici?
Dle Bingley, termină-ţi treburile şi întoarce-te la mine.
- Da, vin acum. - Ce se petrece?
Lemon e la casa de pe lac, are nevoie să-i duc cheia, deci...
- Ne mai vedem. - Nu, nu pleci acolo fără mine.
Nu pot semna alianţa fără voi. Îmi sunteţi datori.
Scuze, Dash.
Doamnelor, trebuie să ne luăm rămas bun.
Ne cheamă cavaleria.
Secretul vostru e afară! Afară, am zis! Afară!
Zoe! Mă recunoşti? Alexander Blake.
Mamele noastre au încercat să ne facă lipeala acum 11 ani.
Da, Alexander. Cu ce te ocupi?
Sunt decan la Tillington Prep. E o grădiniţă pregătitoare.
- O grădiniţă pentru preşcolari. - Glumeşti, nu?
Avem o listă de aşteptare de 2 ani.
Dacă te gândeşti să faci copii, ar trebui să te înscri în curând.
Eu... Pe mama ai văzut-o?
Wade.
Candace.
Zoe nu poate să vorbească acum cu tine.
Mă tem că ai venit degeaba.
Speram să vorbesc cu tine mai întâi.
Ce naiba... Pe bune?
Intenţionam să facem curat.
Doar că aveam nevoie să mâncăm iar ele două voiau să bea ceva.
Bine, păi, mi-a făcut plăcere să vă văd. Seară plăcută.
- Am o pisică! - Poftim?
Am o pisică.
Credeam că mă va face să fiu o lesbiană mai bună.
Cum poate o pisică să te facă să fii o lesbiană mai bună?
Nu ştiu, dar multe fete din The L Word au pisică,
aşa că am luat una de la adăpost.
Felicitări.
Nu înţelegi. Nu i-am dat de mâncare.
Şi trebuie s-o hrănesc fiindcă altfel va muri şi voi fi o ucigaşă de pisici.
Şi cea mai rea lesbiană.
Plus că mi-e foame. Trebuie să plecăm.
Da, ar trebui să mâncăm. Să mergem!
Nu, staţi puţin.
Niciuna nu sunteţi în stare să conduceţi.
Lavon, du-le tu acasă. Eu rămân să fac curăţenie.
- Maşina lui George are căldură! - Să mergem!
Staţi, scuze, asta a fost ideea mea,
deci voi rămâne cu George ca să facem curat.
- Poftim? - Mă întorc la noapte. Sau mâine.
Drum bun, Lavon.
Ai auzit-o, Lavon! Să mergem!
- Săraca pisică. - Săraca pisică.
Data trecută când te-am văzut, m-ai pălmuit mai tare ca niciodată.
Asta înseamnă că trebuie să te opreşti din a face lucruri
care să te facă să fii pălmuit.
Am făcut unele greşeli.
Şi nu regret niciuna atât de tare precum regret că am rănit-o pe Zoe.
Eram prost, speriat.
Simţeam că nu va fi vreodată fericită cu un barman din Alabama.
Cred că şi tu simţeai la fel.
Nu neg asta.
Nu mai sunt acea persoană.
M-am maturizat în ultimii 3 ani mai mult decât credeam.
Chiar şi mai mult în ultimele 48 de ore.
O iubesc pe Zoe şi voi lupta pentru noi.
- Înţeleg. - Am venit aici ca să-i spun asta.
Deci cu toată stima, doamnă, aş vrea să vorbesc cu Zoe acum.
Ştii ce nume mi s-a părut mereu potrivit pentru o pisică?
- Roger. - Ăsta e cel mai bun nume de pisică.
Ar trebui să mergem la Coşul cu Biscuiţi !
Da, acolo au biscuiţi în coşuri. Delicios.
Lavon, dacă ne iubeşti, du-ne la Coşul cu Biscuiţi.
- Coşul cu Biscuiţi. - Coşul cu Biscuiţi.
De ce casa de pe lac a părinţilor mei?
E o prostie. Am încercat să recreăm weekend-ul
în care ne-am furişat aici după finala majoretelor.
Îţi aminteşti?
Am avut curaj să merg la ziua tatălui meu decât la competiţia ta.
Cum aş putea să uit?
Iar apoi mi-ai spus:
"George Tucker, să nu-mi mai calci niciodată pragul casei."
Am citat întocmai.
Şi am adus fetele aici pentru o mică petrecere de răzbunare.
Dar mai târziu în acea seară, m-ai sunat şi mi-ai zis:
"George, am greşit enorm. Vino aici ca să-mi cer iertare."
- Apoi i-am furat tatălui meu... - Maşina cea nouă.
De obicei eu nu încalc regulile.
Dar tu mi-ai zis: "Relaxează-te, George. Fii liber. Trăieşte clipa".
- Iar tu mi-ai ascultat sfatul. - Da.
Şi m-ai sărutat. Şi m-ai sărutat din nou.
Şi din nou. Atunci am fost prima dată.
Aşa e.
Ce faci?
Merg să înot.
Relaxează-te, George.
Fii liber.
Trăieşte clipa.
Doamne, oare de ce am atâtea pe mine?
Când mama ta mi-a spus despre situaţia din Alabama,
am prins ideea, adică voiai să practici ce a făcut tatăl tău.
Dar eşti acolo de ani buni. Nu te-ai plictisit?
Fără operă? Sau operetă?
Cred că ce a făcut Zoe e grozav.
America are nevoie de mai mulţi doctori de familie.
Sharon? Bună. Spune-mi, te rog, că eşti încă chirurg
şi nu eşti aici să-mi "vinzi" grădiniţe sau imobiliare.
Chirurgie plastică postnatală de reconstrucţie.
Serios?
Sarcina poate distruge corpul femeii, deci întindem totul înapoi.
Totul.
Dragi invitaţi, avem un oaspete special
care a venit tocmai din BlueBell, Alabama,
s-o vadă pe Zoe a noastră.
Wade Kinsella, presupun, din clanul BlueBell Kinsella?
Luna arată bine în seara asta.
Ca şi tine.
Serios. Arăţi ca la 17 ani.
Ba nu, George.
- Pot să-ţi spun ceva? - Da, orice.
Mi-e tare frig.
- Foarte, foarte frig. - Da, bine.
- Să ieşim. - Da, hai să ieşim.
Te ajut?
Am venit şi altădată beată acasă, Lavon.
Dar ori cheia a crescut, ori broasca s-a strâmtat.
S-a micşorat. S-a strâmtat ! Răspuns final.
- Stai să încerc eu. - Bine.
Asta a fost. Poftim.
- Bine. Dar am mărit-o eu. - Aşa e. Ai grijă, A.B.
A fost distractiv. Mersi pentru mâncare.
Şi am rupt-o cu Davis fiindcă încă te iubesc.
Noapte bună.
George, crezi că ce am avut noi vom găsi şi cu alţi oameni?
- Nu. Nu cred. - Nici eu.
Fiindcă tu eşti prima mea dragoste.
Chiar dacă ne-am schimbat mult de când am fost aici, copii fiind,
ştiu că mereu pot conta pe tine.
Ştiu că mereu voi fi în siguranţă pentru că te am lângă mine.
Nu pot crede că eşti în New York.
Am jucat Spider-Man în avion, aşa că am ştiut ce mă aşteaptă.
Zoe, de ce ai fugit?
Fiindcă voiai să mă ceri.
Eu? Să te cer?
Da, aveam de gând asta.
Să pledez pentru nebunie temporară?
Îmi pare rău că am fugit.
Nebunie temporară contagioasă?
Dar ştii, multe s-au întâmplat între noi.
Şi-n cele din urmă, după toate astea,
nu putem fi împreună doar pentru că sunt însărcinată.
Nu putem.
Adevărul e că, sunt îngrozit că voi fi tată.
Şi sunt îngrozit de cum mă va schimba pe mine un copil.
- Pe noi. Totul. - Ne va schimba.
Şi ce dacă? Viaţa e plină de incertitudini, Zoe.
Dar dacă ai un lucru, unul singur, în care crezi, te ţii după el.
Şi singurul lucru de care sunt sigur,
e că tu eşti iubirea vieţii mele, Zoe Hart.
Şi ştiu că împreună putem face faţă la orice.
Chiar şi a unui copil.
Deci, te rog... Te rog, mai acordă-ne o şansă.
Au, capul meu.
George?
De ce nu clipeşti?
Care-i baiul?
- Lemon... Nu te mai iubesc. - Nici eu nu te mai iubesc.
Ce grosolan!
Nu, nu, lasă-mă să repet.
Lemon, eu am fost cel care a strecurat povestea
despre Henry şi iubita lui pe Blog.
Şi mai grosolan! De ce ai face asta, George?!
- Fiindcă am crezut că te iubesc. - Stai, ce?!
- Când? - Până acum 3 ore.
Ce? Nu.
Ba da. În noaptea în care ai plecat în croazieră,
am fost la doc ca să-ţi spun asta.
Dar fiind aici cu tine, mi-am dat seama că nu te iubesc.
Iubesc trecutul nostru. O perioadă mai simplă.
Când încă aveam toată viaţa înainte.
Am trăit unul pentru celălalt o jumătate din viaţă.
Iar după ce ne-am despărţit,
am păşit într-o călătorie mizerabilă de cunoaştere de sine.
Da, mie-mi spui...
Şi cred că motivul pentru care tot vreau să mă întorc la tine
este pentru că viaţa mea avea sens când eram împreună.
Dar m-am săturat de trecut. Acum trebuie să trec peste.
Să-mi depăşesc limitele, să ies din zona de confort.
Să mă gândesc la viitor şi să las povestea noastră de amor în trecut.
Şi la prietenia noastră din prezent.
Da. Exact.
Deşi ar mai fi un lucru pe care ar trebui să ţi-l zic.
N-am fost singurul care a fost la doc să-ţi spună că te iubeşte.
Lavon a fost şi el.
Scuze. Neaţa.
Deci, aşa cum arată lucrurile, presupun că tu şi Zoe nu aţi...
Ba da, suntem bine.
A dormit pe canapea fiindcă am considerat că ar fi fost ciudat
cu tine în camera de lângă.
Doar puţin.
Mamă, vreau să fii prima care află că eu cu Wade suntem din nou împreună.
Surprinzător, asta mă face să sărbătoresc.
Mă duc să iau nişte pâinici.
De la Paymer's? Îmi iei două?
Şi încă vreo 24 pentru drum?
- Sunt excelente. - Abia aştept.
Deci, o facem?
Da, chiar o facem.
Vom avea un copil.
Lucrurile sunt pe cale să devină foarte ciudate, nu-i aşa?
- O, da - O, da. O, da.
Vino-ncoace.
- A.B.? Eşti bine? - Da. Aici erai, slavă cerului.
Am nevoie de ajutor.
Trebuie să intru urgent în programul de protecţie al martorilor.
- Ce Doamne iartă-mă s-a întâmplat? - Nimic.
Doar că în loc să-i mulţumesc lui Lavon pentru băutură,
pentru cina de la Coşul cu Biscuiţi şi să-i urez noapte bună,
posibil să-i fi spus că încă-l mai iubesc.
Şi aşa e? Îl mai iubeşti?
Da. Dar o să-mi treacă, nu?
Nu pot simţi asta pe veci.
Vino aici.
- Hai să luăm micul dejun. - Bine.
Ce s-a întâmplat mai exact noaptea trecută?
Am avut o realizare.
- N-o iubesc pe Lemon. - Ce? Serios?
Fiindcă deja ne luptăm pentru ea de câteva luni.
Nu prea ştiu să-mi găsesc momentul oportun, dar...
I-am spus despre tot. Despre Blog, despre doc.
- I-ai zis despre mine? - Da, îmi pare rău.
- Am început să ne lipim şi... - Bine şi ea ce a spus?
Nu multe. Dar crede-mă, ar trebui să vorbeşti cu ea.
E marea ta şansă. Du-te şi fă-o fericită.
De fapt, ar trebui să afli şi despre noaptea mea.
Nu-l pot privi. E prea devreme.
Mă duc la bufet.
Traducerea şi adaptarea: PrInTz @ subs.ro
Hai şi tu pe: www.FilmeSeriale.cf