Eripe animam, flere sanguine venire
ad me, et ponam te in somnum.
Nu poţi trece la somnul de frumuseţe fără a fi aranjată, Tricia.
Aşteaptă-ţi rândul - te aranjez şi pe tine.
CONSTANTINE 01X10 - "Schimb la schimb"
Traducerea: Reef
Am făcut o vrajă de prefăcătorie în jurul proprietăţii.
De acum, cei care caută moara se vor afla pe o cale ce-i îndepărtează de moară.
Locul ăsta e sigur acum, Zed.
- Aşa credeam, dar ei tot m-au găsit. - Cine sunt ei?
Uite - ai fost discretă cu trecutul tău şi nu te-am presat, dar acum te presez.
Îşi spun "Cruciada Învierii".
- Şi ce vor de la tine? - Sunt fanatici.
Fixaţi complet pe viziunea de viitor a conducătorului lor - iar conducătorul...
El crede că sunt esenţială viziunii.
Deci eşti în centrul de interes al unui cult obsedat.
În minţile lor, se cred mai mult de atât.
Iar eu trebuie să dispar - şi de data asta să rămân dispărută.
Dacă trebuie să dispari... cel mai bun să o faci e aici.
Toate protecţiile tale nu ajung; nu va înceta niciodată să mă caute.
N-ai tresărit în faţa lumii de dincolo; de ce te temi aşa de un om din asta?
Fiindcă e tatăl meu.
Nu-mi pasă nici de-ar fi Tatăl Ceresc, păpuşă - nu trece de mine.
De ce vrei să mă ajuţi? De ce mă şi crezi?
Eu supravieţuiesc din instinct.
Şi el îmi spune că aici e locul tău; nu strică nici că eşti tare frumuşică.
- Aş vrea să pot spune la fel. - Vai - mersi.
John.
- Harta de cristalomanţie sângerează iar. - Vopseşte în roşu New York-ul.
E weekendul lui Chas cu fiică-sa. E-n drum spre Brooklyn chiar acum.
Fac rezervări de zbor.
- Porţi chiloţeii albaştri care-mi plac? - Îţi place cum arată pe mine?
Nu, Renee - îmi place cum arată pe podea.
Geraldine aşteaptă să o înveleşti. Apoi urmez eu - când ajungi acasă?
- Chiar acum, iubito. - Să mergem, păpuşă - aşa, drăguţ.
Chas!
Chas - tre' să plec; am o păsărică. Achită tu nota, bun?
Am achitat-o pe ultima - şi pe penultima.
Las' că le dau eu pe următoarele două - ba trei.
- Du-te. - Stai doar o clipă.
Sigur eşti în stare să conduci?
- Da, sunt bine. - Minţi.
- Bun, mulţumesc. - Acum eşti bine.
Doamnelor şi domnilor - Lillian Axe!
Pirotehnica declanşează un incendiu!
Incendiu!...
Depărtaţi-vă! Incendiu, fugiţi!
Prea mulţi oameni blochează uşa!
Păzea!
S-a dat deja la ştirile locale - uite.
Peste zece oameni din Brooklyn au intrat în come inexplicabile.
Cresc ţintele odată cu Înălţarea Întunericului; Brooklyn e doar începutul.
- Credeam că luăm doar strictul necesar. - Da; asta a fost a lui Aleister Crowley.
Când nu ştiu de unde să încep la un caz, mă ajută să iau startul.
- Ce-i asta? Nu-mi simt mâna. - Trucul preferat al lui Chas...
Tendon din călcâiul lui Ahile - insensibil la magie.
Cea mai mare tărie de tendon din lumea asta sau oricare alta.
- Cream că era slab călcâiul lui Ahile. - Acum ştii de ce - să mergem.
A stat trează cât de mult a putut.
I-am luat asta - merg să văd dacă-i trează.
- Am dus-o eu sus acum o oră. - Puteai măcar să mă laşi să o învelesc.
Te plângi că nu prea apuci să-ţi vezi fata.
Dar întârzii în fiecare weekend când ai custodie, Francis.
Te-am rugat frumos să nu-mi spui aşa, Renee.
De ce ai întârziat?
Eşti trează, scumpo?
Renee!
Geraldine, iubito...
Tot nu răspunde.
- Ce a spus Chas în mesaj? - Tot ce a trebuit.
Că are nevoie de noi aici.
Am venit cât de repede am putut, colega.
Deci - care-i povestea?
Eşti singura mea speranţă pentru ea, John.
Păi orice ar fi, colega, suntem alături de tine, da? Deci...
- Vrei să ne spui ce s-a întâmplat? - Am găsit-o sângerând pe podea.
Am dat fuga aici, am văzut alţi şase pacienţi cu aceleaşi simptome.
Ei zic că-i comă, dar nu seamănă cu nicio comă, după mine.
E fata mea, ar fi trebuit să-i fiu alături.
N-aveai cum să ştii că era în bucluc, Chas.
Are buzele crăpate.
Cenuşă celestă - lăsată în urmă la plecarea sufletului.
Ăsta-i doar... cadavrul Geraldinei?
- E vie şi respiră - asta-i vestea bună. - Şi cea rea?
Păi...
Dacă sufletul ei e folosit pentru un scop întunecat, atunci...
Nu are prea mult - o zi, cel mult două.
- Cum poţi despărţi un suflet de trup? - Nu poţi.
E... Sfântul Graal al magiei negre - mulţi muritori au încercat şi au dat greş.
Promite-mi că faci tot ce-i necesar să o aduci înapoi, John.
Tu să-mi promiţi că faci tot ce-ţi spun.
- Mulţumesc. - Bun, barosane.
Am un vechi prieten care era mediu. El poate lua legătura cu Geraldine.
Să sperăm că ne poate spune unde e. Îmi va trebui un lucru de-ale ei.
E-n regulă, scumpo.
- E pe mâini bune. - Da.
- Ce caută el aici? - John a venit să ne sprijine.
Bună, Renee.
Eu sunt Zed.
Ascultă la mine: uită-te încotro o ia el, iar tu apucă în direcţia opusă.
Aşteptăm la uşă.
Spune-mi adevărul - de ce e aici?
Fiindcă va face tot ce-i necesar să o salveze pe Geraldine.
Cum a salvat-o pe fata aia din Newcastle?
Nu ştiu de ce te ţii aşa orb după el, dar ţine-l departe de fata noastră.
Tati!
Chas?
Dumnezeule, Chas - te-ai...
Credeam că nu vă voi mai vedea.
Dar am fost chiar aici, tati.
Doamne - ne-au spus că erai mort când te-au scos din incendiul ăla.
Ajutam o fată să scape... Ar trebui să fiu mort.
Ba eşti viu acum - doar asta contează.
Aici stă mediul? Ai prieteni în locuri obscure, John.
Haideţi.
- Împungătoare de vite? - Ce-i? Mereu am vrut una.
Nu mai spune...
Ce fel de mediu lucrează într-un depozit de surplusuri militare?
Unul paranoic.
Bună, Fennel.
- Ce v-am spus. - Marş din magazinul meu.
- Parcă eraţi prieteni. - Se pare că unul din noi a uitat.
A fost furat sufletul unei fete. Vrem să ne ajuţi să luăm legătura cu ea.
Ai intrat aici cu un hoţ şi un mincinos.
Mă poţi ruga cât vrei - n-am să-l ajut pe John Constantine.
Nu te rugăm.
Să-nţeleg că aici se ţin lucrurile bune.
Dacă o faci cum trebuie, îţi rămân dator - iar asta nu-i plată puţină.
- Îţi pot aduce apă curată. - E din râul Iordanului.
E ca un lubrifiant pentru comunicare.
- Cum îţi dau semnalul, îmi dai păpuşa. - Cum zici, colega.
E cu noi acum.
Nu rupeţi legătura.
Geraldine - te aduc înapoi; doar ţine-te bine, iubito.
Ce se întâmplă, tati?
Aici unchiul John, păpuşă. E cineva cu tine?
Nu - sunt singură, mi-e frică.
E-n regulă, scumpo - acum vreau să priveşti în jur; spune-mi ce vezi.
Văd...
Cine cutează a vorbi cu unul din sufletele mele răpite?
Unde s-a dus? Ce se petrece?
Cineva a pus control peste Fennel, şi categoric nu Geraldine.
Tu eşti, John Constantine?
- Multă vreme a trecut. - Prezintă-te.
Înfruntă-mă ca un bărbat adevărat, nu cu mâna-n curul altuia ca-ntr-o păpuşă.
E peste puterile tale.
Mă scuzi - n-am vreme de pierdut cu cei ca tine.
- Spune-mi cine eşti. - Ai fost prevenit, Constantine.
Et stabit de domino vestro, aliquis.
Et stabit de domino vestro.
Audite vocem meam.
Ne-a fost deturnată şedinţa de un alt vrăjitor.
A folosit o vrajă puternică şi l-a făcut pe Fennel cartof crocant.
Ţi-a spus numele - te ştia.
Da - nu-i de bine, ce-i drept - dar a zis că a trecut multă vreme.
Noi ne-am pierdut-o pe a noastră - mi-ai promis ceva!
Ţi-am promis ceva de care mă ţin, Chas.
Suntem cu un pas mai aproape de găsirea celui care-ţi ţine ostatică fiica.
Doar cinci cărţi conţin vraja, împrăştiate pe glob de un mare rege irlandez.
Dacă găsim locul celei mai apropiate...
- O găsim pe Geraldine. - Exact.
Dă să ţin vraja.
Unde te afli?
Într-un depou prăfuit sau... laborator - nu sunt sigură.
Văd cazane şi cărţi şi o locomotivă.
Uită-te după vreun indicator, un afiş - orice ţi-ar putea da un nume.
"Depoul Haskins".
- O vezi pe Geraldine? - Nu.
Se pare că sunt singură.
Dă aici - lasă-mă să mă uit.
E cineva cu mai multă putere decât mi-ar plăcea să cred.
Spune-mi ce s-a întâmplat.
Un abur rotitor a trecut pe lângă mine; când m-am întors, era un om în pelerină.
S-a năpustit la mine cu un cuţit.
Cazane şi cărţi - pelerine şi pumnale.
Vreun soi de alchimist sau vrăjitor ce şi-a pierdut minţile.
- Cum arăta? Descrie-mi-l! - Uşor, Chas - las-o să respire.
Nu-mi spune "uşor" - vreau să ştiu cum arată cel care mi-a luat fata.
Să mergem să vedem singuri, bine? "Depoul Haskins", zici?
- Da. - Bun; să mergem.
Asta-i adresa, potrivit cărţii de telefoane.
Am sunat la Autoritatea de Tranzit; au zis că Depoul Haskins e închis de ani buni.
Alte piste moarte, alt timp pierdut.
Am auzit că cică nouă zecimi din realitate e percepţie -
iar în meseria mea e unsprezece zecimi.
Vedeţi?
Dacă un vrăjitor nu-ţi poate schimba complet ideea despre ce e real, atunci...
Trucul nu funcţionează.
Unde s-a dus?
Cinci Elemente ale Pământului, vă onorez şi vă invoc.
Din şase direcţii, îndreptaţi-vă aici.
Ridicaţi toate tăinuirile, dezvăluiţi-vă adevărul.
Era invizibil.
Printr-o vrajă de tăinuire şi una a Elementelor.
Dar orice sălăşluieşte aici, categoric găzduieşte o parte întunecată.
Nu mi-a văzut-o încă pe a mea.
Presimţeam că vei veni - cred că şi speram să o faci.
Ce ai făcut cu sufletul fetei?
Va trebui să spui mai precis - auzul meu nu mai e ce era cândva.
Zed, fă cunoştinţă cu Felix Faust,
ucenic de-o viaţă şi vioara a doua a celor mai mari magicieni ai generaţiei sale.
"Vioara a doua", într-adevăr, Constantine.
Vrăjitorii cântau muzica - dar eu scriam concertul.
Au clădit legendele pe umerii mei.
Cântă la altă masă, Felix - mie zi-mi cine ţi-e stăpân.
Asta-i facerea mea - a nimănui altcuiva.
Am petrecut o viaţă slujind altora - acum îmi slujesc doar mie însumi.
Spune adevărul, John.
E un făcător de vrăji geriatric, căutând gloria pe care nicicând n-a pupat-o.
Eu singur am descoperit cum să despart suflet de trup -
iar sufletele alea mi-au dat mai multă putere
decât a oricărui alt magician al vremurilor moderne.
Unul din sufletele alea e al fiicei mele.
- Îl iau înapoi! - Nu!
Ajunge, Faust!
Am zis: ajunge!
Spune-mi...
- Ce vrei? - Vreau să-mi slujeşti tu mie.
Un demon ticălos pe nume Karabasan se înfruptă din victimele mele,
sugând din puterile care îmi aparţine mie.
Nu văd motiv pentru care m-aş pune eu în primejdie, când te am la deget pe tine.
Trimite în iad parazitul, iar eu o voi slobozi pe fată.
Minte, John?
Un vrăjitor înzestrat şi cinstit nu l-ar minţi pe altul.
În numele lui Dedi din Djed-Sneferu, cel ce dăinuieşte.
- Unde sălăşluieşte lipitoarea demonică? - Într-un depozit părăsit în Red Hook.
Şi spre binele fetei sale, te sfătuiesc să îl găseşti...
Până te găseşte el pe tine.
De ce plecăm?
Dacă moare vrăjitorul, se risipesc şi vrăjile lui - hai să-l omorâm!
Ai simţit ce poate face având sufletele alea în buzunar.
- Îi facem jocul până găsim un avantaj. - De când fugi tu de Felix Faust?
Când l-am văzut ultima dată, îi luai banii de gin la poker în Bucătăria Iadului.
Acum e mai tare ca mine - ăsta-i necazul cu Înălţarea Întunericului.
Chiar şi o mumie ca Faust poate deveni letal peste noapte.
- Continuăm să facem ce putem, Chas. - Ce facem nu e destul; nu mai are timp.
- Mi-ai promis, John. - Tu mi-ai promis să faci cum spun.
Ştii? După ce l-ai atacat pe Faust,
ai noroc că n-a sifonat din ciudă sufletul lui Geraldine.
Moşul ăla are în sfârşit puterea la care a tânjit dintotdeauna.
E ranchiunos şi violent - singurul mod de a-l ucide e să pătrunzi prin apărarea lui.
Şi până facem aia, răbdăm şi facem cum spune.
Acum du-te la spital. Stai cu Renee.
- Nu-i poţi cere lui Chas să plece. - Sau pot?
Deja am lăsat un cadavru în urmă - şi n-a meritat cu ce s-a ales.
Avem nevoie de minţi limpezi.
Pleci tu sau plec eu.
Îl cunosc mai bine decât mă cunosc pe mine însumi; e un butoi cu pulbere.
Nu vrem să fim în preajma lui când explodează.
Karabasan e un bulache dat-dracului;
se înfruptă din victime adormite, paralizându-le trupurile
cât se ospătează dinlăuntrul lor şi suge viaţa din ele.
Victimele în comă ale lui Felix sunt un ospăţ numai bun.
Dar alungarea lui Karabasan nu-l va face pe Faust şi mai puternic?
Pe termen scurt, da - dar o ţine în viaţă pe Geraldine.
Ne dă ocazia să născocim un plan.
Trebuie să ţinem pacostea în cerc destul de mult pentru a o trimite în iad.
Când intră Karabasan, ne retragem dincolo de linia cercului.
Când păşeşte înăuntru...
Singurul loc în care mai ajunge e jos.
Nu ne putem juca de-a v-aţi ascunselea cu el aici - e un adevărat labirint.
Atunci îl facem să vină la noi.
Cele 47 de victime ale incendiului
Am văzut - o adevărată tragedie.
Dar noi doi avem potcoave pe cururi.
- Norocoşi că am plecat la timp, nu? - Eu nu am plecat. Eram acolo când a ars.
Zice acolo că s-au scos 47 de victime din moloz.
Iar eu îţi spun că erau 48. Aveam arsuri, plăgi, oase rupte...
S-au vindecat toate - peste noapte.
Ceva nu e bine, John.
- Chiar a funcţionat... - Ce "chiar a funcţionat"?
Vraja de apărare pe care am pus-o pe tine la bar.
Erai beat şi bolboroseai - aia nu era magie; era... penibilie.
Nu înţelegi - vraja aia e un mit; o legendă.
Merlin a creat-o şi a rostit-o la cererea Regelui Arthur.
Dacă vreun Cavaler al Mesei Rotunde aflat sub vraja aia
murea alături de cavaleri inferiori, absorbea vieţile celor din jurul lui.
Deci ce vrei să spui?
Că vraja nu numai că ţi-a salvat viaţa...
Ci ai şi câştigat toate vieţile celor pierduţi în incendiu.
- Spui că nu pot muri? - Nu, din contră - poţi categoric muri.
De 47 de ori, ca să fiu exact.
- Sigur vrei s-o facem? - Da.
Luptăm fie pe terenul lui, fie pe al nostru.
Şi apoi, nu sunt singura care îşi riscă viaţa aici.
Chas a riscat mult mai mult pentru mine.
A o da în bară cu prietenul meu m-ar distruge.
Dar a o da în bară cu tine ne-ar distruge pe amândoi.
Atunci nu o da în bară.
Vraja te va adormi imediat - Karabasan va simţi asta.
Când intră în cerc, desfac vraja, te rostogoleşti din capcană şi o aprind.
Aşa să faci.
Molles somnos, somno iam.
Haide...
Haide!
Nunc igitur converge, converge.
Vise frumoase, pocitanie...
Faceţi loc - trecem!
- E tot mai rău, John. - Spune-mi ceva ce nu ştiu.
S-a făcut, Chas; ne întoarcem la Faust.
- Ne-ai prinde bine acolo. - Să mergem.
Staţi - Faust? Ăla-i cel care are sufletul fetei mele, nu? Vin cu voi.
- Nu-i o idee bună. - Ascultă de el, Renee - te rog.
Am tot ascultat - ani întregi. Poveşti măreţe despre John Constantine.
Am ascultat de el până asta ne-a distrus; vin cu voi.
Ocupă-te de asta - bine, Chas?
Asta-i familia mea - a mea!
Aştept afară.
Ai dreptate - este. Dar trebuie să fii aici când ţi se trezeşte fata.
Bun? Rămân şi eu cu tine.
Te rog.
Adu-o înapoi. Ea e tot ce am.
Ţi-am trimis demonul somnului la culcare.
Târgul e târg. Dă sufletul fetei, Faust.
Da, am simţit puterea revenind; dar târgul nostru a fost să alungi fiara în iad -
tu ai distrus-o prin dispersarea energiei.
Târgul a fost: demonul în locul sufletului fetei mele.
Schimb termenii înţelegerii noastre.
- John... - Nu.
Oamenii ăia se sting toţi din mâna ta în timp ce viaţa îi părăseşte.
- Nu aşa moştenire vrei, Felix. - Şi ce ştii tu de moşteniri?
Un puşti arogant, obscen şi necopt.
Tu creezi magie din întâmplare şi neobrăzare,
în vreme ce aceia cu adevărat dedicaţi asudă trudind fără nicio răsplată.
Tu nu-mi vei cunoaşte nicicând magia, Constantine, dar îmi vei cunoaşte durerea.
- Care-i noul preţ, Faust? - Deja i-am plătit preţul.
Şi-l vei plăti din nou - sau îţi iei adio de la fiică-ta pentru totdeauna.
Suntem aici; cel care o are pe fata mea e aici - acţionăm acum.
- Şi ce ai vrea să fac? - Un truc; o păcăleală...
Fă o vrajă - scoate-ţi ceva din cur, aşa cum faci mereu.
Vrei să-ţi deschizi ochii? Faust încă face jocurile aici.
Nu putem face asta la veşnicie - fata mea nu are o veşnicie.
Şi nu mai are multe şanse, dar cea mai bună sunt tot eu.
Ai avut şansa; şi când la mijloc e viaţa fetei mele, ai dat greş.
M-am uitat cum alţii suferă urmările faptelor tale - dar asta-i familia mea.
- Deci voi face cum zic eu - nu tu. - Da? Şi cum ai de gând să faci asta?
Familia mea a suferit destul din cauza ta.
La mulţi ani, scumpo!
Ţi-am luat ce-ţi place - pufuleţi cu mentă şi ciocolată.
Îmi pare rău că am întârziat!
Nu "ai întârziat" - ai ratat-o de tot.
Ştiu că sună aiurea, dar l-am ajutat pe John să-l ucidă pe Regele-Maimuţă.
Încerca să eviscereze o întreagă familie.
Am salvat vieţile copiilor, dar a trebuit să-mi sacrific una de-ale mele.
A purta de grijă altei familii este...
Admirabil, Chas. Dar cu a noastră cum rămâne?
Asta îţi consumă viaţa - şi o otrăveşte pe a noastră.
47 de vieţi retezate - iar greutatea lor e la mine.
- E datoria mea să le fac să conteze. - Singura ta datorie e faţă de noi.
Eu merit un soţ; fiica ta merită un tată.
Trebuie să începi să-ţi pese de propria familie - cât încă mai ai una.
Cauţi o tovărăşie mai bună...?
Ştiu cum e să trudeşti sub alţii, inferiori ţie.
Ai venit să-i intri în graţii unuia mai bun?
Îţi pot oferi 32 de suflete în schimbul celui al fetei mele.
Tentant; dar tu eşti muritor ca mine, cu un singur suflet de oferit.
Numele ei e Geraldine - şi îţi spun:
pe viaţa ei - car 32 de suflete în carcasa asta.
Singurul lucru pe care îl văd eu...
E un om jalnic şi deznădăjduit minţind pentru a-şi salva fata.
- Acum îţi voi lua sufletul. - Uşurel!
Am minţit în privinţa unui singur lucru:
după asta, voi mai avea doar 31 de suflete de oferit.
Numărul cazurilor de comă creşte în Brooklyn,
silindu-l pe primarul Bill de Blasio
să declare stare de urgenţă sanitară în New York.
Mai multe detalii, în buletinul nostru informativ de la ora 23.
Doctorul zice că îi cedează corpul.
Eram acasă când s-a întâmplat - n-am apărat-o.
N-ai fi putut face nimic.
Ştiu că nu-s toate roz între tine şi Chas, dar, de ar fi aici, ar zice la fel.
Fireşte - Chas are defectul politeţii.
Lucrurile nu sunt roz între mine şi Chas, dar mereu am avut-o pe ea.
Ştie că eşti aici cu ea.
Eu m-am născut... cu o abilitate.
- Pot simţi o parte din ea aici, cu noi. - Stai - poţi să comunici cu ea?
Dacă aş putea vorbi cu Geraldine, dacă i-aş putea da de ştire că sunt aici...
Precis e atât de speriată...
Am să încerc.
Bun... aşa.
Aşa...
Mami...?
Tu eşti...?
Geraldine...
Geraldine, sunt chiar aici, iubito.
Zed.
Zed! Zed, revino-ţi!
Avem nevoie de un medic aici!
Zed!
Faceţi loc, lăsaţi.
Uşor.
Mă auziţi?
Vrem să vă ajutăm - spuneţi-mi ce se petrece.
Geraldine - Depoul Haskins Bd. Oakdale 14030, New York
Om de cuvânt, într-adevăr.
Aş vrea să fi fost aşa.
Dacă-mi dai de bunăvoie 31 de suflete, inclusiv al tău,
mă-nvoiesc să eliberez sufletul fetei tale şi să-l întorc numaidecât în trupul ei,
unde va rămâne ferit până la moartea ei firească.
Fie.
Jurământul de sânge e pentru vrăjitori.
Mă mulţumesc cu o strângere de mână.
Chas!
Nu o face. Dacă predai sufletele alea şi pe al tău, vei muri.
Nu!
- Schimb termenii înţelegerii noastre. - Ce ai făcut...?
Murim amândoi astăzi - şi numai unul din noi se întoarce.
- Depărtează-te, John! - Îmi place şi cum zici tu, colega.
Chas!
- Renee? - Ce faci?
Ne salvez fata. Fugi!
La pământ!
Dumnezeule...
- Dumnezeule!... - Eşti bine, păpuşă...
Nu, nu sunt bine! Nu e în regulă!
- Tu n-ai văzut ce a păţit? - De multe ori, păpuşă.
Asta face soţul tău. Ăsta e el.
Din cauza ta! E din cauza ta...!
Nu...!
Păcat că ai văzut aia - meseria lui Chas e murdară.
Ca şi a ta.
- E dureros pentru Chas? - Groaznic.
Şi cât durează asta? Până se întoarce?
Depinde de cât de violentă a fost moartea.
- Mereu e un preţ. - Înveţi.
Uite: dacă vrei să ştii, n-am avut de gând să mă bag între tine şi Chas.
Dacă m-aş putea întoarce în timp să schimb tot... aş face-o.
Dar nu-i probabil, iar el e viu datorită acelui lucru - plus mulţi alţi oameni.
Inclusiv fata voastră.
Se va trezi curând. Ar trebui să mergi să fii cu ea.
Renee zice că i-am pierdut încrederea; mă va părăsi, John.
N-o las pe Geraldine să crească fără tată; trebuie să întorci vraja - drege asta.
Tare-mi pare rău, colega - dar nu pot; încerc de zile bune.
Nu pot trăi aşa.
Ba poţi.
Poţi lupta cu povara asta, consumându-te de dinăuntru.
Sau o poţi mânui, cum ai mai făcut-o - o armă împotriva răului, alături de mine.
Orice vei alege, colega...
Voi fi cu tine negreşit.
Dumnezeule - eşti viu!
Ştiai că voi fi.
Da, dar a şti şi a vedea sunt două lucruri diferite.
E sus - te aşteaptă.
Mulţumesc.
- Tati. - Ceau, scumpo!
A zis mami că vii de dimineaţă, dar... nu am crezut-o.
Nu sunt aici mereu pentru weekendurile mele cu tine, dar încerc mereu, iubito.
Pentru mine este?
Îmi place. Mulţumesc.
Acum ne potrivim.
Ţi-am adus şi eu ceva.
- Îmi vei spune o poveste? - Am să-ţi spun câteva.
Vreau să-ţi prezint nişte amici de-ai mei. Îi port cu mine zi de zi.
- Ea cine-i? - Ea e Susan Smith...
Era asistentă. Şi mamă. Avea două fetiţe de vârsta ta.
- Ce mi s-a întâmplat? - Ai ars o siguranţă, păpuşă.
Nu-i simplu să-ţi expui sufletul lumii spiritelor - trebuie ani de pregătire.
Aşa că, de ce draci-uscaţi ai făcut-o, prostuţă afurisită?
O fetiţă era...
La mila unui nebun.
Te dedai - asta-i super, doar...
Nu te deda prea repede, bun?
Fie cum zici, John.
Încă ceva: în legătură cu mama ta.
- Ce-i cu mama mea? - A zis că moartea ei...
N-a fost vina ta.
Mi-ai văzut mama...
Zed?
Traducerea: Reef