Vidjeli smo... - Živiš tu? Izlaziš li ikada?
Ne. - Popuni mi ovo.
Oksikodon? - Uzela sam tablete.
Kakve? Što? - Kako je Joey? - Vezan za ventilator.
Nisam trebao operirati. Ja sam kriv.
Imam osjećaje prema tebi. Ne želim ih.
Moramo promijeniti doze mojih lijekova. - Nadaš li se boljem životu?
Želim samo preživjeti.
Sveti John je jedna od najvećih gotičkih katedrala na svijetu.
Kada uđemo, grupa A ostaje s Jeremyjevom mamom,
grupa B sa mnom i Rahimovom mamom, ok?
Mira, je li Rahim počeo smrdjeti? Jeremy se tušira satima.
Maramice samo nestaju. - Jesi uhvatila Rahima... znaš?
Rahim ne bi nikad! Hej, makni se od tamo.
Svi me gledajte. Jeste spremni?
Ostanite mirni.
Smirite se. Stanite.
Nećete me povrijediti. Znam da ne želite.
Ne želite me povrijediti. Niti ikoga drugoga.
Spustite nož.
Pogledajte mi u oči. Tamo ima djece.
Ne želite ih povrijediti. Policija dolazi, upucat će vas.
Dajte mi nož da vas spasim. Dajte mi taj nož.
Eto.
Rahim, mama ti je zvijer.
prijevod: jobbrecht
Trčala si do tuda? - To zovu jogging.
Vrsta treninga. - Izgledaš napeto.
Zato i vježbam. - To je dobro za tebe.
Ne funkcionira. Niti to.
Imam spontanu toleranciju na lijekove.
Vjerojatno zbog preokreta u tvom životu... - Da.
Rekla si Willu za Esme i prekinula s njim. - Sad sam budna cijelu noć.
Da će nešto reći Esme za inat. Muči me Bickman, muči me Will.
Pomalo. Što je s tobom i Bickmanom?
Rekoh ti, ništa. - Viđate druge?
Ja ne, on možda, ne pitam.
Rekao ti je kako se osjeća? - Ne, on ne voli osjećaje.
Tolerancija na lijekove je problem. Voljela bih da odeš do bolnice.
Samo tjedan ili dva.
Najbolji način da ti sredimo dozu lijekova. - Nikako, možemo to tu.
Upravo sad, vi i ja, u uredu. Učinimo to ovdje.
Nisam nestrpljiva. - Zašto?
Blago prereagiranje. Uostalom, nije trenutak.
Imam govor na Harvardu u četvrtak. Prezentiram godinu dana istraživanja
kako mozak procesira strah. Našli smo nove informacije.
Nevjerojatno je. Spaja se direktno s amigdalom.
Gdje mozak procesira sav strah. Ako ovo uspije,
mogla bi postati velika stvar. Možda najbitnija u mojoj karijeri.
Vjerojatno će nazvati prema meni, Black protokol. - Catherine.
Uznemirena si, iritabilna, hvalisaš se.
Ne, pa istina je. - Bolje zovi Joshuu.
Trebaš obitelj. - Kampira, nedostupan je.
Viđaš li pacijente? - Naravno da ne, nisam glupa.
Neću ih viđati dok se ne sredim. - Pogledaj zadnje tjedne.
Prestala si piti lijekove da bi našla kako izliječiti bjesnoću.
Pokleknula si opijatu. - To se neće ponoviti.
Vjeruješ u to? - Ne znam ja to.
Ovisi o trenutku. Ovako, moja ideja.
Nova kombinacija lijekove. Ako se ne sredim do idućeg tjedna...
Ne mogu te primiti idući tjedan ako ne pristaneš u bolnicu.
To je prijetnja. - Ne, nego granica.
Moram imati granicu. Liječnica sam te, znam te.
Viđam te od tvoje šesnaeste. Želim da mi vjeruješ i prihvatiš ovo.
Odeš li, nemoj se vraćati.
Ne mogu te viđati ako mi ne daš da ti pomognem
u trenutku kad ti trebam najviše. - Više nisam dijete, u redu.
Sve dolazi kraju katkad. Možda je vrijeme.
Da svemu dođe kraj. Hvala vam na svemu.
Mislim to.
Iznenađenje. - Idući slajd, Mackenzie.
Sretna, vrlo sretna. - Dalje.
Tužan. Bijesan.
Gađenje. Prezir.
Mira? - Nisam sigurna.
Niste sigurni koja je to emocija? - Izgleda zbunjeno.
Nije zbunjenost. Probajte opet?
Catherine, tražim te. - Evo mene.
Konzultacija za pacijenta. - Tko je ona?
Kućanica koja je pričala s luđakom koji je ozlijedio dva pješaka.
Bilo na vijestima. - Svaka čast!
Mira Darvish. Muž ju je doveo jer...
Farrah, ne mogu. Ne primam nove pacijente
dok se ne vratim iz Bostona. Držim govor na Harvardu u četvrtak.
Možda si čula, protokol za strah? Moram se dobro pripremiti.
I to će biti na vijestima. - Pacijent treba pomoć.
Prema g. Darvishu, slijepa hrabrost njegove žene nije tipična.
Stalno mu se suprotstavlja umjesto da... - Bude poslušna ženica?
Testirala sam je na emocije. Sve je prepoznala osim straha.
Žali se na glavobolju, povremene vrućice.
Mislim da je neurološki. - Mislim da muž ne voli stajati kao navijač
dok žena dobiva pohvale za hrabrost. - Malo straha je bitno da preživimo.
Ne kao što misliš. Hrabrost treba podupirati,
a ne smatrati bolešću, ne?
Velika aktivnost prefrontalnog režnja. Za prezentaciju dr. Black.
Super. Ajde idući, da vidimo morske pse.
Ne trebam ovo da znam čega se bojim. - A, da, rezultati ispita.
Za koji dan. Ako nisam briljirao, gotov sam s Kockom.
Bickman mi nikad neće dati preporuku. Specijalizirat ću u seoskoj Nebraski.
Toga se ja bojim. - Koristio si stroj.
Išao si na test s nabrijanim mozgom. Sigurno si riješio super.
Daj sad nasumično.
Išao sam sa svojim mozgom. Prestao sam koristiti stroj.
Zašto? - Htio sam se iskušati.
Da mogu sam, bez tuđe pomoći.
Veliko iskušenje. Sad se bojiš da si krivo postupio.
Da.
Ketogen. Da, dijeta po naredbi, zbog zdravlja.
Bilo bi dobro da mi hotel to sredi. Hvala lijepa.
Izgledaš lijepo. Spoj?
Tko je on? - Kako znaš da je muško?
Slike za pacijenta s aneurizmom dolaze.
Nisi operirao tjedan dana. Mora da ti je to rekord.
Moram dovršiti knjigu. Urednik mi puše za vratom.
Ovo nije kandidat za postupak namotavanja. Otvorit ćete ga.
Ne, šalji to Phoebe. Mislim da je namotavanje sasvim u redu.
Hajde, pa ovo kao da ima etiketu 'Bickman- kraniotomija'.
Savršena operacija za Vas. - Ne slažem se.
Bick, moramo pričati.
Moraš to popraviti. Ne tiče te se. - O čemu ti to?
Bojiš se operirati. - Molim?
Vidim ti na licu, očito je. To nisi ti, čovjek kojeg znam.
Samouvjeren si. - Pretjerala si.
Ne, imaš PTSP. U redu je.
Zbog Joeyjeve operacije. Ali moraš to srediti.
Slušaj me, posjeti Linu, neka ti prerasporedi mozak
i izbriše sjećanje na operaciju.
Može ona to. To je moj protokol za strah. Kad si već tamo,
izbriši i mene, kad si već toliko prestrašen osjećajima prema meni.
Ne treba. U ovom trenutku nemam osjećaja prema tebi uopće.
O, imaš. - Molim? - Kažem, ne trebam te.
Onda bolje. - Ne vjeruj što govori.
Ti si bitna. Nisam ni...
Nije potrebno. Što je...
Ne boj se, Rahim. Dođi ovdje s mamom. Mira!
Mira! Rahim!
Ne, nemoj to učiniti!
Mira! Bit će u redu.
Pogledaj me, dođi bliže. - Rahim, ne!
Stani, prijatelju, ne miči se, dolazim po tebe!
Dobro je, ostavite ga. - Nije u redu, Mira.
Pogledaj dolje. Vidiš kako si visoko?
Vidiš li? - Mira, nek te straža spusti.
Ne želiš povrijediti sina.
Dođi, maleni. Samo sjedni, držim te.
U redu.
Hej. - Hej. Čujem da možeš mijenjati sjećanja.
Tko ti je rekao? - Samo želim znati kako.
Transkranijalna magnetska stimulacija. Dio protokola straha dr. Black.
Testiramo ga. - Je li opasno?
Koristimo cjevčice da stimuliraju medijalni prefrontalni režanj,
koji regulira amigdalu... - Gdje se procesira strah.
Eksperimentalno. Kao što znaš, prčkanjem po mozgu...
Želim da probaš na meni.
Kako si je vratila? - Ima Kluever-Bucyjev.
Nisam upoznata. Neurološka bolest?
Zbog bilateralnih oštećenja amigdale zbog infekcije ili ozljede.
Moguće je pet simptoma, neustrašivost je najčešći.
Testirate za potvrdu? - Nema potrebe.
Ima tri od pet simptoma. Svaka budala može shvatiti.
Neustrašivost, to smo shvatili. Vizualna agnozija, to jest
ne raspoznaje česte stvari - dva.
Tri, hiperoralnost.
Eto ga, riješeno.
MacKenzie, dođeš? - Možete to maknuti?
Pošalji gđu. Darvish na MR i lumbalnu punkciju? - U redu.
Sretna? - Šteta što nisi to učinila prije,
kad sam ti rekla da je vidiš prvi put.
Trebala sam je vidjeti kad si pitala. Ne spavam dobro.
Oprosti.
Loše prosuđujem.
Catherine.
Čekaj.
Hej. Što se događa?
Ne znam. - Rekla si da ne spavaš,
da si pod stresom. Tijekom slučaja za bjesnoću, tvoje ponašanje...
Genijalno, izliječila sam curu koja je umirala. - Da.
Farrah, žurim se. - Vidim.
Ovih dana žuriš svugdje. Zato sam ja ovdje.
Brinem se za tebe, Catherine. Mislim da nisi u redu.
Već te želim tražiti za osobnu konzultaciju neko vrijeme.
Zašto?
Nitko ovo ne zna, ali...
Viđam psihijatricu već godinama. Mama mi se ubila
kad sam bila mlada. Bila je nestabilna.
Nisam znala, žao mi je. - Psihijatrica i ja...
Više se ne slažemo. - Događa se.
Tako je. Zato sam mislila da bi bilo dobro probati nekog novog.
Mlađeg, sa svježom perspektivom.
Vidim što radiš ovdje. Jako si impresivna, Farrah.
Ali ne znam bi li htjela imati mene za pacijenticu.
Počašćena sam.
A to bi moglo samo ako ti mogu vjerovati. Tajnost pacijent-liječnik...
Sveta je, shvaćam. I slažem se.
Što znači da što god mi kažeš bit će u strogoj povjerljivosti.
Znala sam da ti mogu vjerovati. - Možeš, u potpunosti.
Ovo je divno. Sad mi je puno lakše.
Toliko stresa... Toliko brige, hvala ti...
Kada možemo zakazati prvi razgovor? Kad se vratim s Harvarda...
To bi bilo... - Može, provjerit ću kako stojim s rasporedom.
U redu.
Napravila sam filmić od slika koji uzrokuju reakciju PTSP-a.
Dok gledate, magnetska cjevčica će slati signal medijalnom prefrontalnom režnju.
Dr. Black vjeruje da će to prekinuti povezanost straha i sjećanja.
Stavite slušalice. U redu.
Krećemo.
Dobio sam rezultate ispita. - Nije dečko,
nije dama, nije kralj. Samo me zovi...
As? - Super-as! Briljirao sam, 97%.
Tako sam sretna! - Hvala.
I to sam. Memorija mi se stvarno vratila.
Nisam više vezan za umjetno stimuliranje mozga.
Čestitam.
Što vi radite?
Dobre vijesti.
Pardon. To je bilo neugodno.
Što ste radili? Ni tiče te se, ase.
Eksperimentalni protokol straha na dr. Bickmanu protiv PTSP-a
kad je razbio aneurizmu. - To je teorija. - Briljantno.
Zašto ne probaš na sebi? Znaš, za agorafobiju.
Misliš da nisam probala? - Ne funkcionira?
Šteta. Što ako ne radi na Bickmanu?
Možda neće. Moje je drugačije. Zbog biologije, ne traume.
Tako sam rođena. Zato sam beznadni slučaj.
Nisam znala da ćeš navratiti. Joshue još nema doma.
Znam, samo sam pod stresom i...
Mislim da ne mogu sama provesti noć, mogu ostati?
Molim te? - Naravno.
Uzet ću što trebam da te ne moram buditi ujutro.
Hvala što si mi dala sobu. - U redu je.
Sve je u redu, teta Kate. S nama si, sve je dobro.
Jesi li jela? - Ne, nisam gladna.
Sigurno? - Da, trebam se odmoriti.
Hoćeš da zovem liječnika? - Ne, nema potrebe.
Samo se trebam naspavati. O tome se radi.
Iscrpljena sam i umorna.
U redu, laku noć.
Noć, teta Kate. - Noć. - Hvala.
Mama.
Što je? - Ne može spavati.
Ljudi s bipolarnim poremećajem imaju nesanicu.
Strašno je.
Ne znam što ću.
Da je bar tata tu. - Tati je trebao odmor.
Možda da odeš i provjeriš je?
Lina, Leo je, otvori. Netko te došao vidjeti.
Rekao sam mu da imaš agorafobiju, da te hvata panika
čim pokušaš izaći vani. Drhtanje, plitak dah, znojenje, mučnine...
Da nikad ne odlaziš i da živiš ovdje.
Ostavit ću vas same.
Hej. Zašto mi nisi rekla?
Mislio sam da me ne želiš. - Sramila sam se.
Hej, nisi ti kriva.
Možemo raditi na tome, da odeš na terapiju.
To neće funkcionirati. Pokazat ću ti zašto.
Vidiš? Moj mozak. Ovo je amigdala,
gdje nam se formiraju strahovi. Vidiš kako je moja upaljena?
Moja amigdala je preaktivna. U mom slučaju, strah koji stvara
je strah od otvorenog prostora. Moram ostati na sigurnom, unutra.
Oduvijek je bilo tako, i tako će biti. Nepromjenjivo je.
Kao što su mi oči smeđe i kosa crna. - Biologija nije sudbina.
Katkad jest. Trebaš ići, Bruce.
Neću moći do restorana s tobom. Neću vidjeti tvoj stan.
Neću moći dijeliti s tobom stvari koje radiš vani u životu.
Mi...
Vidjet ćemo još za to.
Korak po korak.
Jutro. Catherine.
Napravila sam ti doručak. - Hvala.
Tako čudno, provesti noć u svojoj staroj sobi. Tako čudno.
Nisi bila puno u njoj. Čula sam te cijelu noć.
Dobro da si na kraju zaspala. Voliš li grožđice ili...
Esme je otišla? - Škola, 9.30 je.
Da?
Moram se ići pakirati.
Da, držim govor na Harvardu.
Moram krenuti večeras. Jako je bitno. - Ne zvuči kao dobra ideja.
Možda da odgodiš? - Zašto?
Da sam bar ti.
Imaš sve što sam ikada htjela.
Catherine... - Skini mi se.
Tu si. Moraš vidjeti Miru.
Treba te. - Glupa si?
Ići ćeš se otkriti? Jesi li luda?
Ne možeš ići u Kocku. Smiri se, nemoj se odati.
Trebala bih vidjeti Willa. Ići ću vidjeti Willa, u redu je.
Puno smo napredovali danas. - Curo, rasturila si.
Onaj pozdrav suncu od pola sata!
Will!
Što ćeš tu? - Znala sam da ćeš biti tu.
Srijeda ujutro, joga s lijepom gđicom Gumby. Grozna dosada.
Sad me uhodiš? Lijepa si. - Nije bilo dosta?
Jeste se već seksali? - Prestani, pusti nas na miru.
Sigurno se seksate. - Što kažeš? - I ja bih.
U redu je, i ja bih. - Ispričaj me na trenutak.
Kažem da je to u redu. - U redu, Catherine.
Ne diraj me. - Zovimo Josha. - Ne, Esme.
Što s njom? - Nećeš joj reći.
Nema šanse. - Ni iz inata?
Neću, obećajem.
Predobar si za mene.
Neće obaviti ni najjednostavniju operaciju. - Svi pričaju o tome.
Discektomija, fuzija. - Ne želi ni vrat zarezati.
Slavni dr. Bickman.
Tvoj protokol straha ne radi. Glupost je.
Bog, dr. Black. Spremni ste za Boston.
Laptop napunjen, kopija vaše prezentacije stavljena na Dropbox
pod nazivom 'Dr. Black - protokol straha'. - Mirini rezultati?
Da... - Trebat će mi i broj NSA.
Nacionalna sigurnosna agencija? - Da, da, svi žele moj protokol.
U kojoj je sobi? - Pacijentska soba 2.
Mira, to je moj novčanik. On ne ide u tvoja usta.
Bože! - Jutro, Mira, kako smo?
Odgovara mi cijelo jutro, jede sve što vidi.
Ne bih ti odgovarala da mi ne šefuješ.
Bacila je daljinski na mene, jesu vam to rekli?
Želiš me vratiti u malog preplašenog puha? - Da, ako očekuju da platim.
Zašto je ne pustiš na miru? - Hej, što se događa?
Dala sam slučaj dr. Morelyju. - Da, ali saznala sam uzrok.
Bakterijska infekcija, Whippleova bolest.
Oštetila obje amigdale. Owen je vjerojatno propustio,
jer takvo što samo ja mogu vidjeti. Ono što ćemo vidjeti jest sljedeće,
dva tjedna penicilina, a onda prelazimo na dugotrajni Bactrim.
Infekcija neće biti iskorijenjena nekih godinu dana.
Ali za nekoliko mjeseci, bit ćete mnogo bolje.
Owen nije propustio, odmah je shvatio.
Ne vjerujem u to. Nećeš biti preplašeni puh!
Catherine? - Da. - Mogu te vidjeti u uredu?
Naravno.
Imaš li bipolarni poremećaj? Majka ti ga je imala, ne?
Najnasljedniji oblik mentalne bolesti.
Ne možeš nikome reći. - Neću. - Ne možeš, liječnica si mi.
Tako je, ali imaš bipolarni.
Znaš ovu bolest. Ima veliki spektar simptoma,
od blage manije do ozbiljne depresije, ili najgore, psihoza.
Ja sam sretna, dobila sam ono najbolje. Shvaćam stvari bolje, imam inspiraciju.
Imam nagon, energiju, razumiješ? Ja sam u redu.
Ja sam T. Roosevelt i Charles Dickens.
Nisi na lijekovima? - Jesam. - Istinu! - Jesam!
Samo ne djeluju.
Trebam se samo dobro naspavati. - To nije dovoljno.
Ne možeš na Harvard, očito. Trebaš hitno u bolnicu.
Ne mogu. Moram ići do FBI agenta.
Moram ga ispitati o otmici svemiraca, zato ne mogu.
Šalim se. Šalim se!
Nadala sam se ovo riješiti holistički, ali... - Ne možeš.
Moraš djelovati sada.
U redu. U tvojim sam rukama.
Činit ću što misliš.
Idem u bolnicu. - Super. - U redu.
Vrlo je dobar znak što ćeš prihvatiti terapiju.
Trebam nekoliko minuta. Obaviti pozive u Harvard.
Da im kažem da očito neću biti tamo.
Pa ćemo naći način da se suočimo s ovim. U tišini? - Imam mjesto.
Najbolja ustanova, izvan grada u Connecticutu. Privatni, diskretni,
a najbolje liječe.
Reći ću Owenu da si bila iscrpljena. - Vratit ću se.
U redu, ključevi... Moramo naći ključeve...
Preimenovat će Kocku. Sve će nositi njeno ime.
'Sveučilište Black'. Iako su nalazi biopsije došli,
liječnik je bio u svojoj sobici igrajući stolni nogomet.
Halo? - Catherine, ja sam.
Mislila sam na tebe cijeli dan. Dolje sam u Kocki.
Da je Josh ovdje, htio bi da vidiš liječinka. Mogu te odvesti psihijatru
ili na hitnu ako želiš. Molim te, siđi. Vozit ću te liječniku.
U redu sam. Već sam otišla. - Pa, vrati se.
Molim te, Catherine. Molim te. Catherine?
Tko misli da bi cistu trebalo riješavati endoskopski? - Arahnoidna je...
Dr. Bickman? - 45 godina, udarac autom.
Hidrocefalus ozlijeđen, ogromna moždana trauma, umire.
Treba mu EVD hitno. Gdje je dr. Farber?
U New Yorku. Nema nikog drugog.
Pokaži mi što treba. Znaš.
Kocherova točka 10 cm od siona, 3 cm lateralno prema sredini,
trebali bismo tu bušiti.
Stani. Prestani.
Skalpel.
Periosteum skinut. Buši.
Carlotta, gdje je dr. Black? - Što želite s njom?
Da joj nešto kažem. - Pretvorila sam se u uho.
Je li itko vidio dr. Black? - Otišla je u Boston.
Predivan zahvat, i još na prepad. - Divota.
Vratio se. - Sjajno, dr. Bickman. Čestitam, stari.
Cijenim to.
♪Da te zovem imenom♪ Hajde.
♪Bi li gledao, bi li gledao u mom smjeru?♪
♪Pjevat ću poput vrapca♪
♪Možeš li osjetiti, osjetiti u venama?♪
♪Imaš me u svojoj kosi♪
♪Imaš me u plućima♪
♪Imaš me u srcu♪ ♪Na vrhu jezika♪
Catherine, ovdje Helen Hartramph. Catherine, molim te zovi me natrag.
Život ti je dragocjen. Naći ćemo naćin da opet budeš zdrava.
♪Isto tako, ti me hraniš iz pepela♪
♪Ostaje samo zvijezda zapaljena iskrom♪
♪Ne glumi♪
♪Gulim se poput luka♪
♪Neka ti gori, neka ti izgori oči♪
♪Imaš me u kosi♪
♪Imaš me u plućima♪
♪Imaš me u srcu♪
♪I držao si me u mraku♪
Vidjeli smo... - Ja sam Esmina majka. - Ne ostavljaj me! Johnny!
Nećeš joj reći? - Obećajem.
Bipolarna si? Nisi na lijekovima? - Jesam! - Želim istinu.
Jesam, samo ne djeluju. - Jesi li luda?
Idem vidjeti Willa. - To nije potrebno...
Ako se želiš sama uništiti, ni ja te ne mogu zaustaviti. - Nazovi me.
Naći ćemo način da ponovno budeš zdrava.
Policija me uhvatila polugolu u šumi. Ukrala sam kolegin auto,
koji je imao uređaj za praćenje. Našli su me u tren oka.
Bili ste u zatvoru dva dana. - Da.
Auto koji sam ukrala bio je prijateljev. Bivši ljubavnik.
Nije me tužio. - Što ćete mu reći kad ga opet vidite?
Ne znam, ne mogu na to misliti.
Catherine nas danas napušta. Osjećam mnogo razumijevanja.
Prestravljena sam, došla sam ovdje udarajući, vrišteći,
a sada mjesec dana kasnije, ne želim otići. - Nekad ste znali prestati piti
i niste mogli odoljeti iskušenju. - Teško je odustati od uzbuđenja,
a tako lako zaboraviti dosadne stvari.
Trebat ćete terapiju za kontrolu impulsa. - Da bar to mogu ovdje.
Da bar imam još vremena. - Ni ja ne želim otići.
Ali morate. I naučiti se nositi s onim što vam život donosi,
suočiti se posljedicama onoga što činite.
Ne slijedi me! Ne slijedi me!
Ne gledaj me! Stani, stani!
Dosta je bilo! Izdao si me! Juda!
Ne mogu te pogledati! - Bog! Zbogom!
U redu. Molim te, ovo je najbolje za tebe.
Hvala što si me pokupio. - Dok si bila tamo, počeo sam ići u grupu
za članove obitelji bipolarnih osoba. Rekli su mi da sam poluzavisan.
Znaš što to znači. - Da.
Da sam uzrokovao tvoje loše ponašanje tako što sam čistio tvoj nered.
Rekli su mi da to nije dobro za oboje i da ne mogu to više raditi.
U redu je. Što s mojim poslom?
Rekao sam da si bila iscrpljena. Ne znam kako je to prošlo,
ali to više ne mogu raditi. Ne mogu odlučivati za tebe.
U redu. - Hajde.
Idemo odavde.
Htjela sam ovo oprati prije nego što se vratiš.
Razumijem, ne možeš.
Moraš ići? - Da.
Pomažem Esme s projektom iz fizike. Do sutra.
Bojim se.
Ne znam kako ću ovo.
Sutra na poslu, nakon toliko vremena. Ne znam što ću reći.
Snažnija si no što misliš.
Zovi me. - Divan si.
Znaš kako sam ti zahvalna? Terapeutkinja mi je rekla
da sastavimo liste zahvalnosti, a ti si na vrhu moje.
Gdje je?
Hej. - Hej, teta Kate.
Htjela sam ti čuti glas. - Ne znaš koliko mi to znači.
Toliko si mi nedostajala. - Kako je biti doma?
Odlično je biti doma.
Jedva te čekam vidjeti. - Jesi li dobro?
Žao mi je. - Ne ispričavaj mi se.
Volim te. Nikad mi nisi naudila.
Uvijek si bila za mene, uvijek.
Volim te. - Noć, teta Kate.
Laku noć.
Halo? Kitty?
Tko je ovo? - Johnny. Ne prekidaj, molim te.
Trebam pomoć. Trebam naći našu kćer.
prijevod: jobbrecht
Moje pismo preporuke.
Oho, u redu. Pomalo.
U redu, dosta je.
Nadam se da će te staviti kod nas.- Zamislite specijalizaciju tu.
Bili bismo kolege. - Ne pretjeruj.
Recepcija. - Dr. Black je došla?
Nije. Javit ću vam.
Da. Već treći put zove.
Pitanje. 'Iscrpljenost', što misliš da znači?
Ovako, na divlje, rekla bih način da kažeš da si umoran i previše radiš.
Što je s njom? Mislio sam da voli dr. Black.
Carlotta i Bickman su ponekad skupa. Jednom sam ih vidjela zajedno,
uzimala je njene lijekove.
Hej. Izgledaš sjajno!
Kako ste? - Puno bolje.
Pozdrav, sviđa mi se kosa! - Hvala.
Recepcija. Dr. Black?
Bickman vas želi vidjeti, u uredu je.
Da?
Zašto mi nisi rekla da si bipolarna?
Tko ti je rekao? - Mahmoud. Bila je tamo kad me garaža zvala
da si mi ukrala auto. - To... - Zaboravi.
Tko još zna? - Owen.
Rekla mu je tek kad je čula da se vraćaš, ne paničari.
Ako si bolesna, nećeš dobiti otkaz. - Owen nam je nakon Reynauda rekao
da ne smijemo kriti ništa što može nauditi pacijentu? -Nisi naudila nikome.
Mogla sam, i Mahmoud to zna. Što ću sada?
Branit ćeš se. Hodaj do tamo, digni glavu.
Nemaš se čega sramiti. Ti ovdje pripadaš.
Ja ću te podržavati. - Hvala ti.
A ti i ja, više se nećeš stresirati oko toga.
Prijatelji smo. Veliki prijatelji, ne?
Uđi.
Sjedni.
Ono što ne mogu podnijeti je izdaja.
Bojala sam se reći ti istinu.
Bilo me sram. - Zašto misliš tako loše o meni?
Nisam mislila. Osjećala sam, što često činim.
Kad si studirala, treća godina, kad si nestala točno prije ispita,
tvoja teta me zvala i rekla mi da si imala mononukleozu.
Laž, bila sam u McLean'su. - Konferencija u Seattleu?
To je bilo trovanje hranom. - Evo oko čega se dvoumim.
Posao mi je osigurati sigurnost pacijenata.
Voditeljica udruge za bipolarne poremećaje ima bipolarni,
i vježba svaki dan bez problema. - John Hopkins, znam za nju.
Pričamo o tebi. Prešla si granicu.
Tretirala si pacijenta u maničnom stanju. A vjerujem i da nisi bila
na lijekovima kod slučaja s bjesnoćom. - Owen, molim te.
Daj mi još jednu šansu. Neću te razočarati.
Ne želiš me otpustiti jer imam drugačiji mozak. Tu se protivimo stigmatizaciji.
To je naša svrha. - Mi smo neurološki centar.
Ne psihijatrijski.
Ali, odlučio sam te zadržati, za sad...
Na pokusnoj bazi pod strogim uvjetima. Nadgledat ću sve.
Svaki test, sve što narediš ide preko mene. Ja na kraju odlučujem.
Želim pričati s tvojom psihijatricom.
Bez tajni. - Puno pitaš, Owene.
Nema pregovora.
I trebam li još nešto znati
Još nešto? Jer, ako je, a sada mi ne kažeš...
Nema ničega, kunem se.
Kad sam bila na terapiji, slušala sam vašu poruku stalno iznova.
Nakon manije, kad je krenula depresija,
držalo me da znam da nisam izgubila, i da ste uvijek uz mene.
Reci mi o prvom danu natrag.
Vrlo teško. Osjećala sam se izloženom.
Golom. Posao mi visi o niti.
I još si se trebala suočiti s pozivom Esminog pravog oca.
Nisam čula Johnnyjev glas 16 godina. Znam da će opet zvati.
Što ćeš reći, imaš li plan?
Objasnit ću da je pravna stvar, bilo je zatvoreno posvajanje, neće je vidjeti.
Sviđa mi se ovo. Doživjela si šok.
Mogao te poremetiti, a nije.
Što je?
Owen mi ne vjeruje. Mislim da nikad ni neće.
Možda me otpusti sutra. - Popričat ću s njim
Reci mi o dr. Bickmanu. Kako si se osjećala kad si ga vidjela?
Bio je divan.
Drag, tretirao me kao dragu prijateljicu.
Želiš da te tako tretira? - Ne.
Da. Da. Ne bih mogla podnijeti ništa više u ovom trenutku.
Da?
Sjedni, Catherine.
Kao psihijatrica, znam da kod bipolarnog nisi odgovorna za ono što radiš.
Zaslužuješ pomoć i suosjećanje. - Hvala.
Da si mi dala da ti pomognem, sve bismo mogle izbjeći.
Tako je. Nisam mogla prosuđivati.
To je problem. Da budem jasna.
Nisam ljuta, uznemirena. Ništa nije osobno.
Iskreno ti hoću reći da ne bi trebala biti ovdje.
Mjesec dana nije dosta. Jednom ćeš popustiti, a mislim da jesi puno puta,
pa ne vjerujem da bi trebala viđati pacijente. - Nikad im ne bi naudila.
Gotovo jesi, ako se sjećaš. Da brineš o pacijentima kao o sebi,
bila bi prva ovdje da kažeš da ne možeš raditi ovdje, barem ne sad.
U redu, hvala. Cijenim tvoju iskrenost, zaista.
Ali dokazat ću da si u krivu. - Iskreno se nadam.
Dr. Black. - Truman Bishop.
Ne trudi se pričati s njim. Ne priča ako ne želi.
Samo bulji u mene, slijedi me, oblači se kao ja, sve do čarapa.
Svaki pokret.. vidite? Pogledajte ga.
Upravo to radi. Proganja me 'drugi'.
Kopija mene, ali grozna i uvrnuta verzija.
Možete li učiniti da nestane da opet budem sam?
Catherine. Tražio sam te.
Jesi nešto našla kod Bishopa?
Nema fokalnih deficita, mučnine, glavobolje,
moždanog tumora. Čista heautoskopija,
Klasično iskustvo dvojnika. -Zanimljivica, u folkloru,
viđanje zamišljenog blizanca smatra se nositeljem smrti,
dogodilo se Lincolnu, na večer izbora,
vidio se u zrcalu s dva lica. Jedno je bilo bljeđe od drugog.
Žena je rekla da je to bio znak da će biti izabran za drugi mandat
ali neće preživjeti, što se pokazalo istinitim.
'Zanimljivica' je prava riječ? - Ima dobru poantu.
Rana smrt odgovara heautoskopiji. Često koegzistira s depresijom,
očito je u depresiji. - Možda da posjeti dr. Mahmoud.
Povijest psihoze? - Sekcioniran prije par tjedana.
Sala je dijagnosticirala psihički slom, ali pogrešno.
Neka Mahmoud odluči. - Problem nije psihijatrijski.
Napadajni poremećaj. - Ima znakova napadaja?
Ne, ali voljela bih 24-satni EEG. - Bez potvrda o napadajima?
Zašto ovo ne bismo učinili? Ja sam ga već zakazala.
Trebala si prvo provjeriti sa mnom. Dozvoljavam.
Hajde, ne sada. - Samo pet minuta.
Imam ključ farmaceutske sobe. - Imam dekompresiju živca.
Morat ću se opet pripremati. - Catherine unutra, ja van?
Tako je? - Ti to ozbiljno?
Da.
Catherine i ja smo prijatelji. Imamo profesionalan odnos.
Voliš je. - Ne volim nikoga.
Lažeš i sebi ili samo meni?
Dan spajanja? Što znači? - Dan kad svi studenti u cijeloj državi
saznaju gdje će specijalizirati. Svi su dali prvi izbor.
Leo i ja želimo Kocku, očito. On hoće za neurokirurgiju,
ja za neurologiju. - Točno na taj dan ide ceremonija.
Na svakom medicinskom fakultetu, isa stvar. Pisma na stolu,
u podne ih svi otvaramo odjednom.
U jednom trenutku, trijumf ili katastrofa. - Ali?
Bože! - Tko je to? - Ali.
Bila je na rotaciji prije tebe.
Ali, ovo je MacKenzie. MacKenzie, ovo je Ali.
Što si radila? Objavila članak na Neurologiji
kako infarkt utječe na lokomotarne sposobnosti,
ovo ljeto radim u Rwandi.
Rwanda? - Da im pomognem pokrenuti prvu neurokliniku.
Gdje želiš specijalizirati, ako ne smeta što pitam?
U Kocki, a ti?
Što još radiš u krevetu, lijenjivče? Ustani, rekoh, ustani!
Idemo, pokret! Sad!
Ne gledaj me! Stani!
Stani!
Stani! - Bog, Trumane.
Ovo je dr. Lark. Kako si danas?
Ne znam jer ne znam tko sam. - Viđate blizanca?
Bio je tu prije trenutak. - Vrti vam se, zbunjenost?
Vrti mi se. - Ovo je kompleksni poremećaj povremenog napadaja.
Zato imate halucinacije. Zato viđate blizanca.
Više nas ne razlikujem. - Da potvrdimo da je CPSD,
treba nam cjelodnevni EEG u klinici za spavanje da vidimo aktivnost.
Napadaji su jako slabašni, ovo je najlakši način shvatiti postoje li.
Truman? - Činite što trebate.
Kitty?
Johnny? - Ja umirem.
Moram pronaći kćer.
Imaš leukemiju? - Da.
Koliko dugo? - Dijagnosticirali prije godinu dana.
Žao mi je. Kemoterapije?
Da. Zovu ih terapije spasa
jer ne mogu izliječiti ništa. Samo te drže na životu
dok ne nađeš davatelja. Ne dobijem li transplantat,
neću živjeti preko nekoliko mjeseci.
Nemam živućih rođaka,
zato je bitno da nađem kćer.
Johnny, zatvoreno posvajanje. Potpisala sam papire.
Posvojitelji se ne smiju zamarati. - Ovo mi je jedina šansa.
Ne vidiš li to? Ne možeš li što učiniti?
Nisam prestao misliti na tebe, Kitty. Čitao sam o tebi.
Nikad nisam namjeravao
ovako zamarati tebe ili naše dijete. Zaista nisam.
Ona sada ima 16 godina? Nema li pravo odlučiti sama
želi li spasiti oca? - Ima oca i majku.
Oni bi trebali odlučiti o ovome.
Znaš gdje je, zar ne?
Da.
Molim te, Catherine, reci im
da je ovo moja zadnja šansa.
Ako me odbiju, praktički me ubijaju.
Ne!
Ostavi me!
Nađi pomoć.
Hej, smiri se. - Neurolog sam.
Razumijem bipolarni. Ne shvaćam kako je tako dobro skrivala.
To bi vas moglo uvjeriti da se može nositi s bolešću.
Imala sam pacijente koji su to skrivali 20 godina više. - Ako su na lijekovima.
Ali često ljudi s bipolarnim prestaju uzimati lijekove.
Je li to problem s Catherine? - Bio je u prošlosti.
Dr. Black ima sreće da ima više manije nego depresije.
Zato propušta ono što lijekovi guše...
Ekstazu, energiju. - Zna pokleknuti?
Da, s gotovo fatalnim posljedicama, ali nikad za njene pacijente.
Opasnost je za nju samu. - Došla je raditi manična.
To se ne može dogoditi. - Moglo bi se dogoditi.
Morate to prihvatiti. - Shvaćate moju situaciju.
Da. Nije li Kocka mjesto gdje je cilj
pomoći onima s problemima da se prilagode uvjetima i otkriju
nove talente unatoč ograničenjima? - Da.
Bipolarni Dr. Black ima tu kvalitetu. Odlična je liječnica,
djelomično zato što razumije pacijente jer je poput njih.
Ima drugačiji mozak.
Prema mom mišljenju, prednosti toga što imate dr. Black u Kocki
su puno veće od rizika. - Ali rizika će uvijek biti.
Uvijek.
Moramo reći Esme. - Ne.
Ionako bismo kad-tad rekli, kažemo sad. - Nije fer, znate to.
Imali smo dogovor, složili se. Da nikad neću biti uljez.
Nećeš biti uljez. - Hoću. Vi ste joj prava obitelj, i sad će to znati.
Uvijek ćeš biti njena mama. Uvijek. Misliš da ja to želim?
Neću to, to mi je noćna mora. Danas me voli,
sutra sazna da sam je napustila. - Svi smo u ovome skupa.
Misli da sam joj otac, odjednom sam joj ujak.
Nitko te neće zamijeniti.
Ne želim joj reći. - Radi se o životu.
A Esmin život? Riskiramo joj sreću, mentalno zdravlje?
Što će joj šok učiniti? Ona je moj prioritet.
A tog Johnnyja ne znam. - A što kad dođe dan da Esme sazna
da je postojao i da ga je mogla spasiti ali smo mi to zaustavili?
Što onda? Želimo biti odgovorni za njegovu smrt?
Bog, ljudi. - Došla si ranije.
Orkestar je otkazan. Bogu hvala, imam puno domaćeg.
Što je? - Došla sam ti vidjeti roditelje.
Sve je u redu? - Da, hajde odi gore raditi domaći.
Dobro.
Jaka je, prilagodit će se. Ne moramo je štititi od svakog izazova.
Moramo joj reći, toliko je razloga.
Ne 'mi'. Ako će se ovo dogoditi, ja i ti ćemo reći.
Reagan. - Razumijem.
Vi ste joj roditelji.
Kako god želite.
Bog. - Hej.
Ne želim te smetati. Razmišljala sam.
Ne znam. Možemo li vratiti vrijeme?
Jutro. - Jutro. - Tvoj pacijent, Truman Bishop, imao je psihički slom.
Zvao sam dr. Mahmoud. - Zašto je psihički slom?
Imao je napadaj i sada halucinira. - EEG ne pokazuje napadaj.
Što znači da je rasprava gotova. - EEG ne mora biti konačan.
Katkad ne prepozna napadaj. - Trebat će nam SPECT za sigurnost.
To možemo idući put kad vidi dvojnika. - Mahmoud preuzima.
Ne razumijem. Što se ovdje događa?
Dobra sam u ovome. Zaboravio si to?
Od sada, sve ja odlučujem. Farrah.
U vezi noćas... - Neće se ponoviti. - Ne.
Samo da objasnim. Slušaj.
Bilo je teško ne vidjeti te mjesec dana, a znamo što se dogodi kad smo skupa.
Pokušao sam te izbaciti iz uma. - Carlottom.
Nije baš kavalirski. - Nisam baš neki kavalir.
Nisam ni htio biti dok te nisam sreo.
Ne mogu ja ovo. Oprosti.
Moram se javiti. - Joshua, što je?
Rekli smo joj. - I?
Šutjela je neko vrijeme i onda rekla, 'to štošta objašnjava'.
Da? - Tako je, a poslije
je išla u sobu i zaključala se. - Je li plakala? - Nije.
Bila je ljuta, Catherine. Ali Reagan je plakala cijelu noć.
Dat će mi da joj pričam? - Ne priča ni s kim.
Otišla je u školu bez riječi. - Složila se vidjeti Johnnyja?
Da. - Da ide na testiranje može li biti darivatelj?
Da. - U redu, zovem ga.
Preživjet ćemo. Moralo se dogoditi.
Voli te, a Reagan voli više nego što misli, znaš?
Zovem te kad javim Johnnyju.
Mr. Bishop.
Nismo našli ništa u testovima, želimo napraviti psihijatrijski test.
Ovo je dr. Mahmoud, psihijatrica.
Mislite da sam lud? - Da halucinirate,
a to je povezano s psihozom. - U redu, uzmite njega.
On je lud.
Znaš da je Catherine rekla da kad vidi dvojnike,
ima napadaj. Htjela je SPECT skeniranje
dok ima napadaj za fokus na napadaj. - Vidi, još jedan!
Osjećate li metalni miris? - Da.
Moguće povezano s napadajem. Naručit ću SPECT skeniranje.
Johnny? Johnny?
Nema karotidnog pulsa. Zovem hitnu.
4, 5, 6, 7, 8. Hajde...
Joshua? Moraš naći Esme. Dovedi je u bolnicu.
Johnny je na putu. Našla sam ga u stanu.
Nije svjestan. Gubi vrijeme. - Ne možemo naći Esme.
Nije išla u školu. Zvali su nas i rekli da nije ni došla.
Ne znamo gdje je. Pobjegla je, Kate.
Neuobičajena aktivnost u lijevom temporalnom. Makneš i nema halucinacija.
Dakle, bila je u pravu. Vrijeme je vjerovati joj.
Htio bih. - Dr. Bickman, zovu vas u salu.
Idi. Nastavit će se... - Ne sumnjaj u njene liječničke sposobnosti.
Vrlo je nadarena. Mjesto nije isto bez nje.
Will? - Hej.
Esme. Što ćeš tu?
Skrivam se od svih. - Što je?
Nisam ona tko sam mislila da jesam. - Esme?
Moj cijeli život, svi koje sam ikad voljela su mi lagali.
Mama, tata.
Više ih ne mogu ni tako zvati, nisu mi pravi roditelji.
Dođi ovdje.
Sretno. - Hvala.
Vidimo se na sparivanju. - Može, jedva čekam.
Imaš sve. Lijepa, pametna.
Žena kakva sam oduvijek htjela i nikad neću biti.
Možeš imati sjajnu specijalizaciju bilo gdje. Harvard, J. Hopkins, Stanford,
UCSF, što god. Samo molim te nemoj prijaviti Kocku.
Ovo je sve što imam.
Onda trebaš naći nešto drugo u životu.
Hej.
To je on? -Da, Johnny. Stabilan, ali bio je blizu.
Kemoterapije je oslabila imunitet, ušao je u septički šok.
Gotovo je umro. - Will je zvao.
Esme je u restoranu. - Ok.
Divno.
Dobro si? - Da. - Bili smo tako zabrinuti.
Esme.
Volim te.
Spremna sam upoznati biološkog oca. Hoću pravog tatu sa mnom.
I pravu mamu.
Trebali bismo otvoriti pisma istovremeno. Glave, gore, 11:59.
10, 9, 8, 7, 6, 5, 4, 3, 2, 1.
Oprostite.
Hajde, želim... Pričati o onome što će biti s tobom.
Bila si u pravu s Trumanom. I uglavnom si u pravu za pacijente.
I to je talent. Nešto bez čega ne mogu živjeti,
zato te neću preispitivati. - Hvala ti.
Nadam se da ćeš mi se jednom u budućnosti odužiti.
Hoću, obećajem, hoću.
Koliko ti je godina? - Imam novosti.
Imaju istu krvnu grupu. Poklapaju se.
Ima šanse da uspije. - To je sjajno.
Mogu pričati s njom? - Previše joj je.
Daj joj vremena. - Ponosim se njome.
I ti bi trebala. - Neću se prestati ponositi njome.
Da vas oslobodimo halucinacija, morat ćemo operirati
da maknemo dio lijevog temporalnog režnja. - Možete li maknuti ljude?
Operacija je većinom uspješna, ali je vrlo ozbiljna
i uvijek postoje rizici. Nagađam da biste mogli imati gubitak memorije
što će, nadam se, biti privremeno. - Učinite što god trebate.
Samo želim biti normalan.
Skalpel.
Dr. Morely, postoji nešto što vam moram reći. - Recite.
Prošli mjesec, popunila sam dr. Black recept za oksikodon. - Oksikodon?
Da, za Skylar Redmond. Glavobolja od lumbalne punkcije.
Dala mu je oksikodon. Sigurno ga je boljelo.
Ne, brinula sam se o Skylaru, i sigurna sam da ga nije boljelo.
Što hoćeš reći, Carlotta? - Sestre kontroliraju lijekove, ali
ona je inzistirala da može sama. - Ja ću mu dati.
U redu. - Govoriš li što mislim?
Oksikodon nije bio za Skylar.
To je ozbiljna optužba. Jesi li spremna to potvrditi?
Da. Ispisala sam recept koji je dr. Black potpisala.
I ovdje je broj Skylarove majke.
Reći će vam da nikad nije odlazila od njega dok je bio pacijent.
Dr. Black mu nikad nije dala taj lijek.
Otpuštena si.
prijevod: jobbrecht