Dă-ţi drumul sau te omor ! Coboară imediat de acolo !
Da, amice. Ia uite cum se-ntoarce roata !
Ce faci cu mâinile ? Termină !
Fir-ar să fie !
Traducerea şi adaptarea: D3athD3al3r @ Myself Team
FĂRĂ LIMITE
Sezonul 1, episodul 2
Totul e în ordine, dnă comisar.
Scuze că nu v-am crezut, dar e de înţeles.
Aţi venit noaptea, fără mandat.
- Suntem precauţi. - Şi împuşcăturile din grădină ?
Trăgeam în mistreţi. De o săptămână fac stricăciuni mari în grădină.
Încercăm să-i gonim fără să le facem rău.
La ţanc ! Eu anchetez nişte porci.
- Ai auzit de Laurie Garnier ? - Am citit ceva în ziar...
- Avem informaţii... - Ascultaţi, dnă comisar.
Chemaţi-mă oficial la secţie şi vă voi răspunde cu plăcere.
Acum, ca să nu încălcaţi legea, vă sfătuiesc să plecaţi.
- Poftiţi. - Ai absolută dreptate.
- Voi parcurge toţi paşii necesari. - Chiar vă rog.
Când vei fi chemat, să aduci şi permisele de port armă.
Am numărat nouă persoane. Cam mulţi, pentru a goni mistreţi.
Ne face probleme. Fii cu ochii pe ea !
- Ocupat ! - Mă grăbesc.
- Tată ? - Ce te-au pus să bei ?
- Nu ştiu. - Ce te-au pus să bei ?
- Nu ştiu. Tată, nu mi-e sete ! - Deschide gura !
Hai aici ! O să te simţi mai bine în câteva minute, scumpo.
Lola !
Tată, încetează ! E Arthur !
Scuze ! Sunt nervos. Am avut o zi grea.
- Ce cauţi aici ? - Am primit SMS-ul tău. Te ajut.
Eşti amabil că ai venit. Sunt impresionată !
- Ai chemat multă lume ? - Doar pe Arthur şi pe tine.
- El e tata. - Ştiu. Ne-am mai întâlnit.
La secţie, apoi aici, la discotecă. Ce urmează, închisoarea ?
Termină ! Eram panicată. A fost amabil, nu ?
Data viitoare, nu o mai lăsa să meargă singură la discotecă.
- Bine. Plec. Bună seara, dle. - Pa !
- Pa, Lola ! - Pa !
- A venit ! Îţi dai seama ? - Nu. Dar o să-mi explici tu.
Să nu vorbim despre eşecul de ieri. A fost lamentabil.
Vor face livrarea peste câteva zile,
dar vor fi în gardă şi nu vom avea o altă şansă.
Lăsaţi iniţiativele personale şi lucraţi în echipă acum !
E clar ? Richard !
Din fericire, Vincent a apucat să facă nişte poze. Mersi !
Roland Loubet, director la Helimer. Închiriază elicoptere la Ciotat.
Nu are cazier, nici legături cu Sartčne.
Sartčne ia elicopterul săptămânal. Poate îl închiriază de la ei.
Poate e o pistă falsă, dar e tot ce avem momentan.
Vom presupune că vor face livrarea pe calea aerului.
Nu vor acţiona imediat. Avem timp să ne poziţionăm bine.
De luni, supravegheaţi firma Helimer !
Colonele, eu cred că vor acţiona foarte repede.
Nu se aşteptau să ţină drogurile aşa mult.
Sunt periculoase. Sartčne va fi obligat să ia măsuri.
Dacă face vreo greşeală, să profităm de ea !
N-ai dreptate, Vincent.
Iar tu vei profita doar de duminică, să te odihneşti.
Să nu te văd în week-end ! Sunteţi liberi.
- L-ai doborât pe Arthur ? - Da.
Ţi-ai linguşit fata o săptămână, apoi ai şters pe jos cu iubitul ei.
Idiotul a venit prin spatele meu.
N-o să ţi-o treacă prea uşor cu vederea.
- Ba nu. Am căzut la înţelegere. - Cum adică ?
Ea uită incidentul şi eu nu-i spun mamei ei despre alcool, discotecă...
- Deci te-ai descurcat. - Nu înţeleg ce faci cu Manon.
Azi ai venit cu Christophe. De ce ai trimis-o la internat ?
Sunt poliţistă. Nu uit asta nici seara, când ajung acasă.
Mereu am suspiciuni. I-aş face viaţa un calvar.
Aşa ne vedem doar în week-end şi nu ne mai certăm.
- Scumpo, tai tu pâinea ? - Bine.
Christo, sunt gata cârnaţii ?
- Sunt buni doar prăjiţi bine ! - Sunt buni când sunt serviţi.
- Relaxează-te, e duminică. - Mi-e foame şi duminica. Scuze !
- Şi iată cum apare omul de luni... - Ce l-a apucat ?
Adulmecă mirosul cârnaţilor de la o poştă !
Bună ! Scuze pentru deranj. Am adresa garsonierei lui Laurie.
- De unde ? - Un pont anonim. Ce bine miroase !
- Laurie ? Fata ucisă ? - Da. Ai obţinut mandat ?
- Da. - Bravo, Bago ! Înveţi !
Primeşti un cârnat pentru asta. Christo, cârnaţii ! Trebuie să plec.
Îţi pun deoparte, pentru când te întorci.
O las pe Manon pe mâna ta. Sper să revin repede.
- La revedere ! - Pa !
Vrei să mergem la scufundări, cu fetele, mai târziu ?
Mâine. Azi aş sta liniştit.
Mâine nu se poate.
- Seara va fi ploaie şi vânt. - Mergem week-end-ul următor.
- Tată, mă laşi să dorm la Manon ? - Mâine ai şcoală.
- Dar, dar o văd aşa de rar ! - Te rugăm !
Voi fi acasă. Le culc la ora 21:00.
- Bine, dacă vă aliaţi toţi... - Super ! Mersi ! Eşti cel mai tare !
- Locuia de mult aici ? - De vreo lună.
- Iubitul ei a aflat de garsonieră. - Tony Massard. Îl cunoşti ?
A copilărit în cartier. Probabil că îl ştiu. Aici este !
- Locuia aici, cu Laurie ? - Nu.
La început, venea în vizită. Apoi relaţia s-a răcit.
Nu o cunoşteam prea bine, dar părea o fată cumsecade.
- Pot să vă zic ce cred eu ? - Chiar eram curioasă.
Am văzut destui narcomani în cartier. Jur că fata nu lua droguri.
Nu fi aşa grăbit să juri.
Ne laşi cinci minute ?
E simplu. Doi narcomani, poveste pasională, o supradoză.
Nu ţi se pare nimic ciudat ?
Garsoniera ne pică în poală, cu toate probele incriminante ?
- Camera asta zici că-i din Beirut. - Poate de la tăvăleală.
Nu, Bago ! Lasă filmele porno !
În realitate, dacă faci sex, camera nu ajunge aşa !
Aici zici c-a fost o cavalcadă !
- Ce faci ? - Caut urme de cai.
Nu complica lucrurile degeaba !
Tu eşti curcanul ăla tipic, care înghite chiar orice ?
Nu, dar mie mi se pare simplu.
Fata nu se droga, dar heroina dă repede dependenţă.
A picat în patima asta, Tony îi furniza droguri.
- A luat o ultimă doză... - Cu dreapta, deşi e stângace ?
Tony i-a făcut injecţia, cum ar face orice îndrăgostit.
A fost o supradoză, el s-a speriat şi a abandonat cadavrul.
Cazul e solid. Nu văd de ce l-am complica.
Bine, Bago. Atunci spune-mi, conform teoriei tale,
ce caută sub patul ei un buton din aur masiv.
Golanul de Tony e un om al cavernelor...
- O fi al proprietarului calului. - Bine zici !
- Tată, deschidem cadourile ? - După tort.
Joacă-te cu prietenii tăi până îl tăiem !
Mulţumesc, dragă. Cum a mers cu mama ta ?
S-a bucurat să vadă copiii.
Mă scuzaţi, domnule. Vă caută dl Vittelli.
- Ai spus că azi nu lucrezi. - Nu aveam nimic programat.
Probabil e ceva urgent. Condu-l înăuntru !
Aflu ce vrea şi scap de el, îţi promit. Poftim !
Ce cauţi la mine acasă ? Parcă ne vedeam cât mai rar !
Telefoanele pot fi ascultate. Prefer să vorbim direct.
Bine. Ce s-a întâmplat ?
Poliţia a muşcat momeala cu garsoniera.
- Era de aşteptat. - Da.
Dar nu ne aşteptam să găsească un buton de cămaşă.
Fir-ar să fie !
Poate nu-s singurul de pe coastă cu butoni de aur.
Poate. Dar cred că acela are ADN-ul tău.
Trebuie să scăpăm de poliţistă. Nu mai avem de ales.
- Ce-i ? - E o poliţistă !
La câte ai la activ, tot închisoare pe viaţă o să faci.
- Şi livrarea ? - Diseară. Nava nu mai aşteaptă.
Treaba se împute. Trebuie să ne grăbim.
- Tăiem tortul ! - Vin imediat, draga mea.
Nu o da în bară ! Dacă pic, te iau cu mine !
Hai odată ! Grăbeşte-te !
Mincinosule !
Nu ai niciodată încredere în tatăl tău.
M-ai minţit cinci ani. M-am obişnuit.
- Se vede pe faţa ta că minţi. - Serios ?
Nu te apuca de jucat poker. O să fii jumulit de bani.
- La naiba ! - Ce e ?
- Un client. - Poate să aştepte până terminăm.
E unul important. Nu-l pot lăsa să aştepte.
Să fii cuminte ! Distracţie plăcută !
Păstrează optarul. El are mai multe carouri.
Joci sau nu ?
- Mincinosule ! - Încetează !
Nu avem tehnicieni disponibili până în decembrie, regret.
- Ai veşti ? - Toţi sunt jos, aşteaptă.
Sper că te-ai odihnit. Vom face noapte albă.
- Ce-ai mai adus ? - Cârnaţi de la cumnatul meu.
- Lăsăm scaunul pasagerului ? - Nu ! Scoate absolut tot.
Sunt Loďc. Avem mişcare în hangar.
Ceva mişcă la Helimer. Loďc ?
Scot tot de pe un B4. Va putea căra până la 2 t.
Probabil că marfa e pe vapor. E bine că am lansat alerta.
Sunt vreo 2.000 de vapoare ancorate. Nu-i uşor să-l găsim.
Dacă transferul se va face mâine, avem mai puţin de 24 de ore.
- Cred că va avea loc azi. - Te ascult.
De ce ar pregăti elicopterul de azi abia pentru mâine ?
Vincent, nu tuturor le place să improvizeze, ca tine.
O astfel de misiune cere pregătiri.
În plus, mâine va fi furtună. Navele se vor pune la adăpost.
Dacă rămân prea mult pe loc, va bate la ochi.
Elicopterul nu va putea ateriza la bord, din cauza valurilor.
Confirm furtuna. Începe la 06:00. Va fi intensă, vreo trei zile.
Nava nu va sta pe loc trei zile.
E logic. Acţionăm în seara asta.
Rutele vapoarelor sunt înregistrate ?
Da, 24 de ore, apoi arhivate 30 de zile.
Poţi afla care au încetinit în ultima zi ?
- E greu, dar fezabil. - Atunci fă-o !
- Bouly, ai înotat în week-end ? - Corespund 47 de vase.
Alege-le pe cele din străinătate.
Rămân 19.
Ăsta. Maria Del Lucia. Ţara de origine e Columbia.
E la 80 de mile marine de coastă, în afara apelor teritoriale.
Dar un elicopter poate face drumul dus-întors până acolo.
Riscăm, dar nu avem de ales. Acţionăm în seara asta.
- Cum ajungem nereperaţi pe navă ? - Am eu o idee, dacă-mi permiţi.
Sigur, dar îmi risc pielea. Vreau să ştiu ce mă aşteaptă.
Vei înota niţel.
Cum te înţelegi cu tatăl tău ?
Aşa şi aşa, momentan. Îl las să fiarbă în suc propriu.
- S-a întors de-a binelea ? - Nu poţi şti, cu el.
Când eram mică, aşa i-a făcut mamei ani buni.
Înainte nu aveai tată şi acum ai doi.
Nu. Bertrand e amabil, dar de la distanţă.
Pot avea doar un tată.
Întocmai. N-ar trebui să fii mai atentă cu el ?
Mă protejez, Manon. Nu vreau să sufăr.
Vreau doar să fiu sigură că nu o să dispară din nou.
Oricum, te iubeşte.
E Arthur. Alo !
- Te deranjez ? - Nu. Sunt cu Manon.
- Ce faci ? - Suntem în port. E minunat.
Toţi s-au dus la meci. Vrei să vii aici ?
Nu ştiu... Cică sunt în port.
- Putem ieşi vreo oră ? - Putem încerca.
Nu, nu, nu !
Ieşim doar 45 de minute. Ne întoarcem după meci.
Nu. Ai teme de făcut.
Le-am terminat. Mi-am făcut ghiozdanul.
Nu. Nu insista ! Dă-te la o parte !
Aşa !
Atunci ne uităm împreună peste cursul de Istorie ?
- O să pierd tot meciul. - Tot ce se poate.
Bine, duceţi-vă. Dar veniţi acasă imediat după fluierul final !
Ce ? Nu pot să cred ! Fir-ar să fie !
Pasărea părăseşte cuibul. Ajunge în 30 de minute.
Recepţionat ? Pregătiţi încărcătura !
Te sunăm după ce elicopterul aterizează.
Vincent, elicopterul a decolat. Ajunge în 30 de minute.
- Recepţionat ? - Da.
- Ajungem în zece minute. - Mă echipez.
- Du-l în camera torpilelor. - Da, să trăiţi !
Vrei să ne plimbăm doar noi doi ?
- Mă plimb cu Arthur. Mergi acasă ! - Nu. I-am promis tatei.
- Zi-i că m-am întors acasă. - Nu e frumos !
Aştept clipa asta de luni bune. Nu vreau să ratez şansa. Te rog !
- Eşti enervantă. - Bucură-te pentru mine !
- Să-mi povesteşti tot ! - Cu lux de amănunte.
- Plec. Fă ce vrei ! - Bine, ai grijă !
Vii ?
Walid...
Poşeta mea !
Aveam totul în ea ! Ai mei o să mă ucidă !
Noapte bună, Bago ! Ne vedem mâine, la 06:00.
Percheziţie la Vittelli. Ai anunţat ?
Vom fi doar trei. Ceilalţi au program redus.
La naiba ! Iar mă apucă.
Nu eşti alergică la polen, ci la neplăceri.
- Bine că nu eşti doctor. Pa ! - Noapte bună !
- Bună ! - Salut !
- Care-i scorul ? - Unu la unu.
- Măcar au înscris. - Cealaltă echipă a dat autogol.
Nu contează, se pune.
- Unde sunt fetele ? - Vin acum.
Bine. Dar eu te-am întrebat unde sunt.
La plimbare. Nu voiau să vadă meciul.
Incredibil ! Mâine au şcoală.
Ai încredere în ele, nu mai sunt aşa mici.
Pe bune ?
Nu eu am ucis-o pe Laurie. Cheiul 37.
Vino singură sau fug. Tony.
- Unde te duci ? - M-am odihnit. Plec la muncă.
- Iau maşina ta. - Pa !
Tony ?
- Tu cine eşti ? - Îţi spune el.
- Ce vrei ? - Ghici ! Coboară ! Schimbăm piloţii.
- Eşti mort, amice ! - Aşa-mi spune şi doctorul meu.
- Înapoi ! - Nu ştii cu cine te pui.
Abia aştept să aflu. Spune-i că-l caut eu.
Sunt poliţistă, dacă nu ştiai. Lasă gluma. O să te coste scump.
Gura !
Sună-ţi matahala de prieten şi cheamă-l imediat.
Cu dosarul Laurie Garnier. Ai înţeles ?
Ce-ţi pasă de dosar ? E o simplă supradoză.
Doar eu pun întrebări ! Stai aşa...
- De unde ai poza asta ? - Sună, ca să-ţi vezi fata în viaţă.
- Minţi. - Îţi asumi riscul ?
- Vreau să vorbesc cu ea. - Nici gând !
Mobilele sunt prea uşor de detectat.
Dar o să-ţi arăt ceva.
Nu te atinge de ea, te rog ! E tot ce am pe lume.
Serge ? Dă-mi-l repede pe Serge !
- Ce-i ? - E Roland. E ceva urgent.
Am fost păcăliţi. La bord era un tip, poate cu ajutoare.
- A fugit cu elicopterul. - Glumeşti ?
Jur că nu ! Sunt singur pe vas şi nu mai am cum să plec !
- L-ai recunoscut pe tip ? - Nu. A apărut din senin.
- Ţi-a spus ceva ? - Doar că te va căuta el.
La naiba, am fost păcăliţi !
- Şi eu ce fac ? - Descurcă-te singur.
- Da. - Şedinţă în sala mare. Acum.
- Nu apuc să fac un duş ? Put ! - Ne-am obişnuit, nicio grijă.
Ce cotoroanţă !
- Alex, ce faci aici ? - O caut pe Lola.
Lola doarme la Manon acasă.
Asta e buba. Am sunat-o de zece ori şi nu răspunde.
- Nici tu nu mi-ai răspuns ! - Nu, eu... Pentru că... Eram...
Lasă ! Nu mai suntem căsătoriţi, faci ce vrei acum.
Am sunat la sora ta, dar şi ea a dispărut.
- Cum adică ? - A plecat cu maşina lui Christophe.
Christophe le-a lăsat pe fete în oraş.
- Manon s-a întors fără Lola. - Atunci e acasă la tine.
Nu. Am verificat şi nu era nimeni acasă.
- Mi s-a golit şi bateria la mobil. - Le-am lăsat cu Christophe !
- Iar eu am lăsat-o cu tine ! - Iartă-mă, nu aveam cum şti...
Tu niciodată nu ştii nimic.
De asta, fata mea a dispărut. Pricepi, Vincent ?
Ascultă-mă !
Mă bucur că te-ai gândit să apelezi la mine.
E normal ! Eşti tatăl ei !
Simt că se apropie de tine. Poftim, am spus-o.
Dar nu te umfla în pene. Mai ai destul de muncit.
S-o lăsăm cum a picat.
Manon mi-a spus că a lăsat-o pe Lola cu Arthur.
Ştiu în ce cartier locuieşte, dar nu am adresa lui.
- Vii cu mine ? Te rog ! - Să mergem !
Tu conduci.
- Dă-mi dosarul ! - Unde e Juliette ?
- N-o cunosc. - Cine te-a trimis, puştiule ?
Nu ştiu. Dar capăt 50 de euro dacă aduc dosarul.
Vino încoace !
Fir-ar să fie !
Nu ştiu ce i-ai făcut noaptea, dar te caută din nou.
- E doar secretara. - Ce devreme începi serviciul !
Alex, în viaţa mea nu e nimeni în afară de fiica mea şi de tine.
- Bună ziua ! - Bună ziua ! Poliţia.
Opreşte motorul ! De ce dai raite prin zonă, cu viteză aşa mică ?
- Nu ştiam că merg prea încet. - Coboară din maşină !
Am permis şi talon. Nu am încălcat nicio lege...
Refuzi să ne asculţi ordinele. Repet: coboară din maşină !
- Vin acum, nicio grijă. - Şi gagica.
"Gagica" ? Eşti nebun ? Mie să-mi spui "doamnă" !
- Las-o baltă... - Nu ! Cum îşi permite ?
- Cu calm ! "Doamnă" sună bine ? - Da !
- Îmi fac doar meseria. - Să aperi, nu să enervezi lumea !
Crezi că-mi place în mahalaua asta ?
Mai bine ajută-ne, în loc să ne iei drept delincvenţi.
- Ne-am pierdut fiica ! - Nu a murit. Doar o căutăm.
Ajutaţi-ne, în loc să vă jucaţi de-a cowboy-ii !
Nu e nimic ilegal aici.
Dar căutaţi şi în maşină ! Nu-i nimic.
- Vă ajut ! Geanta soţului meu... - Alex, termină !
Sigur ţine 3 t de droguri acolo ! Ce credeţi ?
Calmează-ţi soţia ! Vă fac percheziţie totală !
Totală ? Cum adică ? Mă percheziţionezi şi pe mine ?
Te ajut. Mă dezbrac. O să meargă mai repede.
Termină imediat ! A luat-o razna, e la capătul nervilor.
- Ne căutăm fiica. - Ne vom calma la secţie.
Minunat ! Perfect ! Hai la secţie ! Vreau să fac o plângere.
Dă-mi de acum actele.
- Domnul Libérati ? - Arthur, te-am căutat peste tot.
- Bună, Arthur ! - Salut, Samir !
- Ce mai faci ? Îi cunoşti ? - Da, sunt părinţii Lolei.
- Poftim ! - Dacă-i cunoşti...
- Dar calmează-ţi soţia ! - Normal.
- Îi ştii pe poliţiştii de aici ? - Da, de când eram minor.
Unul m-a adus pe calea cea bună. De atunci lucrez pentru primărie.
- Ce faceţi aici ? - Lola a dispărut. Era cu tine.
Ne-am plimbat prin port, până la Sofitel.
Am vrut s-o aduc acasă, dar voia să se plimbe singură.
Minunat ! Şi a păţit ceva rău !
Doamnă, nu vă faceţi griji. Lola e descurcăreaţă.
- Vorbeşti de altcineva. - S-o fi întâlnit cu o prietenă.
Dau nişte telefoane... O găsesc în câteva ore.
Nu e nevoie. Mergem la poliţie să raportăm dispariţia.
Nu. Îl lăsăm pe Arthur să încerce şi ne auzim peste o oră. Bine ?
Nu-mi pasă de marijuana, dar restul mă deranjează.
N-am atins-o, domnule, dacă asta vreţi să ştiţi.
Am încercat, cum să nu... Dar doar am flirtat nevinovat.
Asta e bine. Cât despre restul... Aşteaptă să ţi-o ceară ea.
- Bine ? - Bine.
- Despre ce vorbeaţi ? - Nişte chestii, ca-ntre bărbaţi.
Nimic. Tot nu s-a întors.
Lasă-l pe Arthur s-o caute. Sunt sigur că o va găsi.
- Te sun la fiecare 30 de minute. - Bine.
Nu-ţi face griji. Totul va fi bine, îţi promit.
Mulţumesc !
- Mergi pe jos acasă ? - Ca să mai fac şi eu mişcare.
Nu exagera. Pari cam obosit. Ar trebui să iei nişte vitamine.
O să iau.
Nadine, lasă-mă să fac un duş ! Durează doar trei minute.
Mai întâi ocupă-te de intrusul din casa ta. A intrat noaptea.
- Eşti nebun ? Era să mor de frică ! - Eu sunt ! Tata !
Nu-i nimic, e fiica mea.
- Scuze ! Ce faci aici ? - Tu mi-ai dat cheile.
Te-am căutat peste tot, Lola ! Fir-ar să fie !
Tu unde ai fost ? Te-am aşteptat toată noaptea.
Nu te priveşte. Am şi eu viaţa mea.
Sigur ! Mama pleacă şi tu nu eşti de găsit !
Şi-mi comanzi unde să dorm, ce să fac...
- Am şi eu viaţă ! - Trebuia doar să ne anunţi.
Eu şi mama am fost îngrijoraţi. Te-am căutat peste tot.
- Am fost cu Arthur. - Ştiu asta.
Dar de ce ai venit aici şi nu ai rămas cu el sau cu Manon ?
- Tu chiar nu pricepi nimic ? - Nu.
Iartă-mă, trebuie să-mi explici. Chiar nu pricep nimic.
- Te-ai certat cu Arthur ? - Nu. El e minunat.
- Asta e problema. - De ce ? S-a întâmplat ceva ?
- Nu, tocmai... - Atunci ce e ?
De asta voiam să vorbim. La naiba, nu pricepi nimic !
Ai fi vrut să se întâmple ceva ? Asta e ?
Vrei să ştii când e momentul potrivit ?
Te temi că, dacă îl refuzi prea mult timp, o să plece.
Aşa este ?
Ai vrea să ştii când e bine să-i spui "da" ?
Vezi ? Dacă vrei, poţi.
Fă-o când simţi tu că e vremea. Dacă te iubeşte, va aştepta.
- Şi cred că te iubeşte. - Chiar crezi asta ?
Nu sunt expert, dar pare îndrăgostit de tine.
Scuză-mă, dar ai iz de peşte stricat.
Ştiu, îmi pare rău. Fac duş şi revin în cinci minute.
- Bouly ! Ce surpriză plăcută... - Şeful te cheamă imediat.
- Bouly, lasă-mă să fac duş ! - Te cheamă imediat.
Lola ! A apărut o urgenţă. Sun-o pe mama ta, e îngrijorată.
- Aţi fost împreună ? - Da, te-am căutat peste tot.
- Fără Bertrand ? - Da. A rămas cu tatăl său.
Aţi fost împreună ? Singurei ?
Lola, nu e momentul... Pa ! Te rog, sun-o pe mama ta !
- Îi transmit că o săruţi ! - Lola !
Vasul e încă în derivă, marfa e în siguranţă.
Vittelli îl va anunţa pe Sartčne, care e sub supraveghere.
Vom şti şi dacă va strănuta.
Dacă se întâlnesc, trecem la etapa următoare. Pe poziţii !
Două maşini. Au numerele potrivite. Nu îi văd pe ocupanţi.
Îl văd pe Sartčne. Are patru însoţitori.
Recepţionat. Vincent, e rândul tău, fii pregătit !
Recepţionat, colonele !
Ştii cât de mult risc venind aici ?
Ştiu. Mare încurcătură ! E nebunie curată, jur !
- Sartčne, ce faci ? - Ţi-ai zis că o să te cred ?
Un tip ne-a furat marfa şi nimeni n-a mişcat un deget ?
- Jur, Lucas ! Aşa a fost. - Sper că n-ai vrut să mă păcăleşti.
Jur că nu ! E un escroc. Mi-a transmis că mă va contacta.
De unde a ştiut ora transferului ?
Habar n-am, dar, dacă voiam să te păcălesc,
credeai că o răpeam pe poliţistă ca să recuperez dosarul ?
E pe masă, totul e acolo. Aruncă o privire !
- Unde e poliţista ? - În pivniţă. Aşteptam ordin.
Nu aş face asta pentru tine de-aş vrea să te păcălesc, Lucas.
Aşa că ai încredere în mine, ce naiba !
Dacă nu te caută nimeni într-o oră, eşti mort.
E un tip la intrare. Spune că a adus pachetul pierdut aseară.
E cel de ieri, care ne-a scăpat !
- E activitate prin jur ? - Nu. Liber.
Percheziţionaţi-l şi lăsaţi-l să intre !
Intră ! Mâinile sus !
Pare să-ţi placă. Am ceva pentru tine, dacă vrei.
Am tot ce-mi trebuie. Luaţi telefonul ! În regulă.
Bună ! Mişto casă şi proprietate ! Ce privelişte !
Da, e frumoasă. Care-i treaba ? Vrei bani, nu ?
Să luăm loc şi să vorbim ca oamenii civilizaţi.
Mi-ai furat două tone de cocaină şi vrei să fiu "civilizat" ?
- Îmi vine să te fac zob ! - Fiecare cu treaba lui.
Tu ucizi copii vânzându-le droguri. Eu jefuiesc ticăloşii fără scrupule.
Fiecare cu afacerea lui. Aş vrea nişte whisky.
Să trecem la subiect. Am marfa. Face vreo 15 milioane.
Dar n-am relaţii să vând drogurile. Mi-ar fi greu şi nu-mi place asta.
Mie-mi place să câştig rapid. Cinci milioane cash, într-o oră.
Nu am atâta numerar. Dă-mi 24 de ore !
Întreabă-ţi şeful. Poate are el banii.
Nu am niciun şef.
- Atunci am greşit adresa. - Nu mişca !
Ascultă, ţi-am tras-o. I se întâmplă oricui.
E usturător, dar nu fi aşa fudul. E o afacere bună, nu ?
Rămân zece milioane pentru columbieni. Eu iau comision.
Batem palma şi totul revine la normal.
Altfel, în două ore, columbienii sar pe tine şi o să usture mai rău.
Cinci milioane. Am nevoie de timp.
Timpul e un lux pe care nu mi-l permit.
Bine. Vei primi cinci milioane într-o oră.
Da ! L-am prins.
Nu te teme, îţi primeşti caşcavalul.
Perfect. Bancnote mici, în două valize. Mă întorc după bani.
Vincent, e în ordine. Avem ce ne trebuia. Ieşi de acolo !
Domnilor, e o plăcere să facem afaceri împreună.
Lasă-l să treacă.
- Ce facem ? - Ce crezi, idiotule ?
Eu aduc banii şi tu scapi de poliţistă !
- Mobilul tău. - Ai numărul meu.
Şi sora ta a dispărut.
- Cum adică ? - A plecat cu maşina lui Christophe.
Maşina surorii mele e aici. Înseamnă că e în casă.
Misiunea e prioritară, Vincent ! Ieşi din casa aia !
Eşti singurul martor. Am nevoie de tine în viaţă.
Ştiai că e aici, nu-i aşa ?
- Vincent, ieşi ! Îţi ordon ! - Regret, colonele.
O singură soră am. Nu vreau să moară înaintea mea.
- Ce facem ? - Nimic ! Ce propui ?
Ce caută aici ?
- Poliţia. Vă ascult. - Dna comisar Libérati e ostatică.
E pe strada Morets nr. 53. Grăbiţi-vă !
- De ce se întoarce ? - Nu miroase a bine. Să plecăm !
- S-o ucidem pe poliţistă ! - Eu n-o omor.
Serge !
Intri sau ieşi ?
Intru.
Mi-e sete !
Pregăteşte maşina ! Plecăm.
Doamnă comisar !
Dă-i pistolul !
Hai, spune-i totul despre fată !
Cine ? Laurie ?
Hai, spune-i tot !
A plecat de la petrecere. Am urmărit-o.
- Apoi ai violat-o ? - Da.
- Te temeai că va vorbi ? - Nu.
L-am sunat pe Vittelli, am făcut să pară o supradoză,
apoi am dat vina pe un găinar.
Tony...
Şi tu ? Cum eşti implicat ?
- Eşti teafără, şefa ? - Da.
Aş vrea să pricep ce s-a întâmplat aici.
15 zile de concediu ! O să-mi pierd minţile de plictiseală.
- Poate îţi refaci sănătatea. - Vezi să nu !
Sunt sănătoasă tun. De ce am concediu medical ?
Am cap, picioare, sunt în stare să lucrez.
- Oricum, frumoasă captură ! - Da.
Sartčne va sta mult şi bine după gratii.
- Făcea şi trafic masiv cu droguri. - Serios ?
Ştii câtă cocaină am găsit acasă la el ? Trei kilograme !
- Pe bune ? - Da.
- Bravo ! - Am fost ajutaţi.
- Cum adică ? - Un tip mi i-a servit pe tavă.
Cred că-i din Serviciile Speciale. Ei mereu fac anchete separate.
- Cum arăta individul ? - Un tip... cu cagulă.
Bună ! N-am întârziat ? Bună, scumpo !
- Cum te înţelegi cu fiica ta ? - Mai bine.
- Şi cu mama ei ? - Juliette, încetează !
- Mereu îi faci ochi dulci. - Schimbă subiectul !
- Bună ! - Ce mai faceţi ? Bună, scumpo !
- Ce mai faci, "comisare Harry" ? - "Comisare Harry"...
- Mergem la scufundări ? - Da ! Tată, mi-ai promis !
- După ce împlineşti 18 ani. - Dar acum am 16 ani.
Am făcut scufundări cu Christophe. Nu-i aşa ?
Da. Se descurcă binişor.
Mâncăm ?
- Ce facem cu drogurile ? - Şeful vrea să dispară tot.
La două grame pe zi, ţie o să-ţi ia un secol.
- Ce ? - Glumesc. Unde ducem cocaina ?
- În port. Îmi place portul. - Peştii vor fi în culmea fericirii.
Auzi la el, peştii...
Traducerea şi adaptarea: D3athD3al3r @ Myself Team
Sfârşitul episodului 2