Din episoadele anterioare...
Ăsta e lănţişorul pe care mi l-ai dat la Roma.
- L-am purtat tot timpul. - Mă bucur că eşti aici.
Nici nu ştii ce mult înseamnă să te aud spunând asta.
Agent federal Rossabi.
Ştiu că ai complotat cu Annie Walker.
Când o să termin, o să fii din nou în închisoare.
Aţi autorizat-o pe Annie Walker să-l tortureze pe Teo Braga
ştiind că e fiul soţului dv?
- Da. - Soţul dv a ştiut?
Va afla acum.
Ăsta i-a aparţinut omului care a doborât elicopterul în Copenhaga.
Am fost obligată să-l omor.
Numele real al lui Goodman este Deric Hughes.
Am descoperit că avea legături strânse cu Henry.
Nelson, eu sunt. Am nevoie urgent de trei milioane.
Voi face tot ce pot.
Te duci la New York să-l cauţi pe Nelson Smith?
E mai bine să nu-ţi spun.
- Dră Hanson. - M-ai descoperit.
Să sune cineva la 911!
Opreşte operaţiunea. Opreşte totul!
Cine e?
Cine-i acolo?
Alo? Cine e?
Auggie, eu sunt.
Ce s-a întâmplat? Ce este?
Helen e moartă.
Tocmai am văzut cum a fost împuşcată la autogară.
Helen e... Eşti sigură?
I-am văzut eu însămi cadavrul.
- Îl urmărea... pe Henry. - Ştiu.
L-am văzut plecând de la locul faptei. Sunt destul de sigură că el a omorât-o.
O să-l prindem, Auggie.
Da? Cum?
Trebuie să-l găsesc pe Nelson Smith.
El e cel care manevrează banii lui Henry.
Helen îl cerceta.
- Crezi că găsise ceva? - Da.
Ştii unde locuia Helen?
Da.
Calder, mai stai.
Poate să aştepte şase ore? Trebuie să dorm, în sfârşit.
Nu cred. Te vrea directorul serviciilor clandestine.
- Ce se întâmplă? - Avem o problemă.
Ai auzit vreodată de o agentă decedată, pe nume Helen Hanson?
Nu. De ce?
Orice ar fi aflat Helen ar fi păstrat în minte.
Poate că a lăsat ceva în urmă, în caz că ar fi păţit ceva.
Avea vreo şmecherie? Adică... de când voi eraţi...
Cutia de paste. Caută în dulap.
- Am găsit ceva. - Da? Ce este?
E în Braille.
Este Nelson Smith.
E oficial vamal în cadrul I.C.E.
Răspunde de portul New York. Credeam că Smith manevrează bani.
Trece mărfuri peste frontieră. De ce nu şi bani?
Şi ce plan de abordare ai?
Am avut de-a face cu tipi mai răi decât oficialii vamali.
Mă duc la New York.
Ăsta e tipul care manevrează banii lui Henry Wilcox.
Nu e un oficial vamal tipic.
Trebuie doar să dovedesc că banii lui au finanţat atacul din Copenhaga.
- Da. - Să mergem.
Mă ajuţi să-i strâng lucrurile?
Nu vreau să las nimic în urmă pentru cei care fac curăţenie.
Da.
Vrei să aduci o faţă de pernă ca să-i pun lucrurile?
Sigur.
Se pare că ştii lucrurile de pe aici.
Da.
Annie, nu asta am vrut.
Nu asta vreau.
Nu trebuie să dai explicaţii.
Eu am ales asta şi ţi-am impus şi ţie.
Înţeleg.
Şi cu noi cum rămâne?
COVERT AFFAIRS Sezonul 4  Episodul 14
Traducerea şi adaptarea: Cornelia şi BlackAmber
Cât timp îţi ia să descui broasca aia?
- Cam 30 de secunde. - Mai e vreo cale de ieşire?
- E scara de incendiu. - Pleacă pe acolo. Du-te!
N-am să te las aici.
Tocmai ai zis că nu ai terminat. Nu poţi fi văzută. Du-te!
Ce s-a întâmplat? Iar ţi s-a blocat cheia?
Scuze, frate. Cred că am greşit apartamentul.
Nu-i nimic. Eu fac asta mereu.
O zi bună!
Totul arată bine la ecografie.
Când intri în concediu de maternitate?
Aş vrea să te odihneşti cât mai mult posibil.
- Ar trebui să nasc pe 17? - Cam pe-acolo, da.
Care e probabilitatea ca bebeluşul să se nască mai devreme?
Cu siguranţă, e posibil. Nu-ţi face griji.
Chiar dacă s-ar întâmpla acum, tot ai fi bine.
Dar care-i probabilitatea? 20%? 50%?
Nu aşa merge treaba. E vreo problemă?
Procesul lui Arthur începe săptămâna asta.
- Joan... - Primul lui fiu tocmai a murit
şi nu vreau să rateze naşterea celui de-al doilea fiu al lui.
Agent Rossabi.
Te simţi bine?
Ultimul trimestru e greu, cel puţin aşa zice sora mea.
- Mă simt bine. - Mă bucur să aud asta.
Am auzit despre depoziţia ta de la Justiţie.
Nu mi-am dat seama că vorbeam cu întregul departament.
Am fost extrem de atent.
Nu ştiam că ai atâta duşmănie faţă de Henry Wilcox.
Prea puţin spus.
Când am interacţionat cu el nici eu nu m-am simţit prea bine.
Şi asta e prea puţin spus.
Annie s-a apropiat prea mult de Henry şi de-asta a fost omorâtă, aşa-i?
- Ştii că nu pot răspunde. - Nici nu trebuie.
Cred că am găsit ceva ce l-ar putea incrimina pe Henry Wilcox,
dar nu pot merge mai departe.
Despre ce e vorba?
Acum o săptămână, l-am reţinut
pe un consultant din domeniul diamantelor, pe nume John Malan.
Era la bordul unui avion de la JFK spre Johannesburg.
Malan avea asupra lui o mare cantitate de bancnote americane
cu o serie foarte neobişnuită, neînregistrată la trezorerie.
Presupun că provin de la tipografia voastră.
- Langley nu are tipografie. - Ştii ceva?
Ştiu că asta e regula, dar las-o baltă.
Ce legătură are asta cu Henry?
Malan a sunat la Lexington de la un angrosist de diamante apropiat,
- cu o oră înainte de a ajunge la JFK. - Şi unde e acum?
N-am avut suficiente probe şi a trebuit să-i dăm drumul.
Acum două zile, a fost găsit mort.
Henry a scăpat de un alt martor incomod.
În regulă, uite. Aici sunt câteva serii de bancnote.
Nu pot să le verific mai departe. Poate reuşeşti tu.
Gata de plecare?
Lucas, nu-ţi uita ghiozdanul.
- Mersi că ai venit. - Voiam oricum să te sun.
O necunoscută a fost omorâtă aseară la o autogară.
Era o agentă sub acoperire.
- Vorbeşti despre o anume Helen Hanson? - De unde îi ştii numele?
Am fost chemat să gestionez situaţia pentru Agenţie.
Cum adică s-o "gestionezi"?
Se presupunea că e moartă de şapte ani. Vor să ştie cu ce se ocupa.
Am senzaţia că tu ştii ceva despre asta.
Ştiu că a omorât-o Henry.
De unde ştii asta?
- Annie a fost martoră. - Ce-a făcut?
Auggie, ar trebui să fiu la curent cu asta.
- Ce altceva îmi mai ascunzi? - Helen îl urmărea pe Henry în Geneva.
Acolo lucra Annie.
De unde ştim că această Hanson nu i-a compromis misiunea cu Henry?
- N-a făcut-o. - Nu ştii asta.
A fost o breşă acolo. Data viitoare când mă va suna Henry,
va dori fie să-mi mulţumească, fie să-mi tragă un glonţ în cap.
Toată treaba asta e neglijentă, iar eu trebuie s-o pun la punct.
Nu, nu trebuie să pui nimic la punct. Vrei să vorbim despre neglijenţă?
Henry a omorât-o pe Helen cu propria lui mână.
L-am prins pe picior greşit. Hai să-l închidem.
Ce înseamnă asta: "să-l închidem"?
Nu putem s-o chemăm pe Annie să depună mărturie.
Victima a murit acum şapte ani,
iar martora a murit acum mai bine de trei luni.
Nu asta ar vrea să audă procurorul general.
Pune o echipă să-l supravegheze, Calder.
Dacă e speriat, şi ştiu că este, o să facă ceva ce vom putea folosi.
Asta ar însemna sfârşitul tuturor celorlalte jocuri
pe care le fac în clădire.
Asta e ideea, nu-i aşa? S-o terminăm?
Crezi că ăsta e sfârşitul pentru Annie?
Ce alt colac de salvare mai are dacă voi fi trimis la IT cu tine?
Haide, gândeşte!
Mulţumesc.
- Bună, Diana. - Joan!
- Intră. - Mersi.
- Bună, ce mai faci? - Sunt bine.
Chiar mă bucur să te văd. Nu ştiam că mai lucrezi aici.
Da, ajut la unele analize de la studiul transporturilor.
Lucrează la nişte proiecte foarte interesante acolo.
Numerele astea îţi spun ceva?
Da, sunt ale noastre.
Ai putea să-mi spui unde se duceau?
- Pentru studiul transporturilor? - Da.
- Poftim. Uită-te. - Mulţumesc.
Acest transport a fost făcut pe cale aeriană către Kandahar?
Da, de la baza aeriană din Dover.
Şi cum a ajuns de aici la Dover?
Un transport CIA. E semnat chiar aici.
Bravo! Care e puştiul tău?
Numărul 11, mijlocaşul.
- Seamănă cu tine. - Să nu-i spui asta soţiei mele.
Poftim, ai scăpat asta într-un container.
Ai venit cu arma la meciul de fotbal al copilului tău?
Nu e prea mişto.
Deci tu eşti coada de care am scăpat la barieră?
- Ce vrei? - Nu prea mult.
Doar capul lui Henry Wilcox în ţeapă.
Putem să nu facem asta aici?
Bine. Hai să facem o plimbare.
O să-ţi stabileşti tabăra lângă adresa asta.
Adu-ţi toată tehnologia necesară ca să monitorizezi casa.
- Creează-ţi tot confortul. - Şi prin monitorizare înţelegi...
O schemă a întregului sistem de securitate.
Vreau să ştiu ce fel de alarme are, câţi agenţi de pază, câte camere.
Vrei schema sistemului de securitate, sau să dai o spargere?
Indiferent de scop, procedura e aceeaşi.
- Poftim! - Ce e asta?
E o mică atenţie din partea mea.
Ai riscat mult ca să mă ajuţi. Nu vreau să crezi că n-am observat.
- Mersi, dar sunt multe chestii aici. - De când e asta o problemă?
Trăiesc mai sănătos. Am băut suc de varză azi-dimineaţă.
Avea un gust nasol, dar mă simt grozav.
Bravo ţie!
Asta e adresa lui Henry Wilcox?
Am făcut o mulţime de chestii fără să pun vreo întrebare,
fiindcă am încredere în tine şi nu sunt un admirator de-al lui,
dar asta pare că am depăşi limita.
Am depăşit limita de mult timp, prietene.
Un apel primit. De la Joan Campbell.
- Ar trebui să răspund. - Da.
Stai liniştit.
Alo?
Bună, Auggie. Încerc să dau de Helen.
Ai vorbit recent cu ea?
- De ce? - Te simţi bine?
Da.
Cred că am descoperit cum îşi finanţează Henry operaţiunile.
Cu banii pe care i-a furat de la...
...de la CIA.
Poftim?
Trebuia să trimitem 200 de milioane în Kandahar
dar nici măcar n-au ajuns într-un avion.
Şi-a făcut apariţia un curier cu nişte bancnote furate.
Se pare că Henry foloseşte diamante ca să spele şi să mişte banii.
De ce vrei să dai de Helen?
Am nevoie de ea să facă ceva pentru mine în New York.
Nu mai avem prea mulţi oameni în care să putem avea încredere.
Joan, Helen a murit.
Cum? Ce s-a întâmplat?
A împuşcat-o Henry.
Dumnezeule!
Îmi pare foarte rău, Auggie.
Ce pot să fac pentru tine? Cum pot să te ajut?
Să-mi spui cum să-i aduc un ultim omagiu
cuiva care se presupunea că e deja mort.
Nu pot s-o îngrop în acelaşi mormânt.
Nu pot să le spun părinţilor ei şi să le frâng inima din nou.
Auggie, să nu faci vreo prostie.
Ce voiai să facă Helen?
Nu-i nicio problemă. O să găsesc altă soluţie.
Salut, Tommy. Ce ai pentru mine?
Am extras toate filmările de pe camera de la autogară de aseară.
- Presupun că asta e ceea ce cauţi. - Dl Wilcox.
E ceva mai incriminator despre care ar trebui să ştiu?
- Camera nu a prins prea mult. - Mersi.
Ştii, răpirea unui oficial federal îţi aduce 25 de ani.
Ştii cât primeşti pentru conspiraţie în comiterea unui act de terorism?
Pe viaţă...
Sau nu.
- Ce act de terorism? - Copenhaga.
I-ai trimis lui Deric Hughes 10 milioane de dolari
înainte de a doborî un elicopter.
- Nu l-am întâlnit niciodată. - Sunt convinsă că nu.
Pun pariu că există o grămadă de protocoale
care au grijă ca oamenii lui Henry să nu se întâlnească unii cu alţii.
Sunt multe presupuneri bazate pe o bucăţică de plastic albastru.
Cinci paleţi, trei dubiţe. Nu presupun nimic.
Te-am urmărit destul de mult timp ca să nu mai stai atât de liniştit.
Ce-i asta, un fel de şantaj?
Asta e? Despre asta e vorba? Fiindcă ai venit prea târziu.
Am expediat deja banii.
De ce ai golit totul azi?
Să-ţi spun ce păţesc oamenii care nu-i mai sunt utili lui Henry.
Sunt eliminaţi.
Şi următoarea persoană care-ţi va pune pistolul la tâmplă
n-o să facă pauză ca să-ţi pună vreo întrebare.
- Cine naiba eşti tu? - Cine naiba eşti tu?
Crezi că poţi trăi o viaţă dublă?
Crezi că poţi lucra în oraş pentru Henry, semnezi condica
şi eşti şi acasă la ora cinei?
Acel golden retriever nu-ţi va proteja familia.
Tu ai ales jocul ăsta.
Tu îi expui riscului.
Mă auzi?
Cine eşti?
Sunt nimeni.
Da?
Eşti Nimeni?
N-ai acte de identitate. Nici cărţi de credit.
Te interesează Henry Wilcox foarte mult.
Să-ţi spun ceva, Nimeni. Hai să-i dăm un telefon.
Să aflăm cine eşti.
Stai acolo!
Apelul dv a fost deviat...
Ce păcat. E căsuţa vocală.
Chiar nu vrei să ştie că eşti aici, nu-i aşa?
Aşa e, nu vrei.
Am o idee.
Ce-ar fi să-i trimitem un mesaj?
Pot să-ţi pun o întrebare?
- Eşti pregătit să mă omori? - Poftim?
După cum ţii arma,
se vede că n-ai foarte des ocazia s-o foloseşti în afara poligonului.
Ar fi cam greu să ratez de aici.
Eu te înţeleg.
Eşti prost plătit şi subapreciat.
Ai văzut o ocazie să-ţi asiguri familia
fără să păţească nimeni nimic, dar asta nu mai e valabil.
Oamenii au avut de suferit.
Am o propunere pentru tine.
Te ascult.
Ghiceşte cine a ajuns acasă.
- Spune-mi cum intră o maşină. - E o poartă accesată electronic.
Parola e 1850.
Perimetrul e împrejmuit cu fir electric,
cică să ţină câinii la distanţă, dar are dublă utilizare.
Camere cu infraroşu deasupra fiecărei intrări şi una către stradă.
Nu intră nimeni acolo. Nicio şansă.
Zău, Barber. Fiecare sistem are un punct slab.
O să mai caut.
- Ce face? - Deschide televizorul.
- E singur? - Da.
- Ce i-ai spus lui Calder? - Că am programare la dentist.
- Bine, vin acolo. - Îmi face plăcere compania ta,
dar cu ce crezi că poţi să ajuţi? În schimburi nu putem să facem.
Dacă vrea să plece, urmăreşte-l.
Ajung în aproximativ o oră.
- Aţi vrut să vorbiţi cu mine? - Da.
Vrem să ştim ce elemente noi au apărut.
- N-avem prea multe. - Spune-mi ce ai.
A murit în Roma acum şapte ani şi a devenit fantomă.
Am antrenat-o să fie invizibilă, nu puteam afla multe în 24 de ore.
Şi Auggie Anderson? Au fost căsătoriţi.
- Ea n-a luat legătura cu el? - El nu ştie nimic.
- De unde ştii? Ai vorbit cu el? - Da, azi-dimineaţă.
Bine, dar fă-i testul cu detectorul de minciuni.
Care mai e situaţia cu poliţia?
Nu ne faceţi cunoştinţă?
Cine sunteţi?
Ce spune poliţia?
Poliţia din Washington crede că e o necunoscută.
Am înlocuit filmările camerelor din staţia de autobuz cu unele false,
am cerut cadavrul de la morgă şi l-am distrus.
Nu se va face nicio autopsie. Aşa că totul este în regulă.
Bravo! Mulţumesc.
Hanson a murit pe la miezul nopţii,
iar dv m-aţi chemat o oră mai târziu.
Nu s-au găsit acte asupra cadavrului, iar legistul
încă nu ştie cine este, dar dv aţi aflat atât de repede.
- Ce insinuezi? - Încerc să înţeleg
situaţia pe de-a întregul.
Chiar vrei să aduci vorba despre asta?
Cum şi-a înscenat moartea fără să ştim?
Cine i-a dat ordine în secret
în ultimii şapte ani? Imaginea de ansamblu e mai mare.
Imaginea e destul de întunecată.
Dacă nu poţi duce misiunea la capăt,
trebuie să ştiu, ca să pot face alte planuri.
Nu. Totul este în ordine.
Mulţumesc, dle Michaels. Asta-i tot.
Fă-mă să înţeleg.
Vrei să te las să pleci, când ştii că sunt implicat în operaţiune?
- Da. - Nici măcar nu ştiu cine eşti.
Vrei referinţele mele?
Din cauza mea Henry Wilcox e speriat.
Din cauza mea a trebuit să muţi banii.
Îl voi aduce în faţa justiţiei.
Bine. Ai trei zile să-l prinzi.
După care îi spun lui Henry Wilcox că eşti pe urmele lui.
Ne-am înţeles.
- Şi ce vrei de la mine? - Informaţii.
- Când ţi-a spus să muţi banii? - Aseară târziu.
- Unde i-ai dus? - La un angrosist de diamante.
- Curierul îi ridică azi după-amiază. - Şi unde îi duce?
Henry închide firma. Se mută la Hong Kong.
De ce se duce la Hong Kong?
Bună, Arthur, eu sunt. N-am vrut să te trezesc
când am plecat, dar voiam să-ţi spun
că a mers bine vizita la medic.
Copilul e foarte bine.
Aş vrea să spun acelaşi lucru despre noi.
Chiar dacă noi ne certăm,
eu voi lupta întotdeauna pentru tine.
Nu cred că e cel mai potrivit moment să-ţi spun că vin târziu,
dar sper să fii treaz când ajung.
Te iubesc.
- Bună ziua, doamnă. - Bună ziua!
- Eu sunt Roy. - Eu sunt Joan,
de la "Levittown Gold and Gems".
Asta este toată marfa pe care o aveţi?
- Căutaţi ceva special? - Mă gândeam la ceva mai mare.
Mai mare şi mai strălucitor.
- Mai mare? - Suntem în Long Island.
Desigur.
- Bună ziua. - Bună!
Poftiţi.
Sunt superbe!
Vă simţiţi bine?
Doamne, ce jenant. Aş putea să merg la baie?
În mod normal nu, dar...
Dar veţi face o excepţie pentru doamna care e gata să nască.
- E în spate. - Sunteţi foarte drăguţ.
Vă mulţumesc mult.
Pe aici.
- Aici. - Vă mulţumesc.
Roy, a venit Brinks.
E totul scos din container?
Da, totul e în seif.
- Ai primit instrucţiuni de livrare? - Da.
Scările rulante, Hollywood Road, Hong Kong.
Poimâine la ora 10:00.
Bine. Am plecat.
Cred că am găsit exact ce căutaţi.
Îmi pare rău, am uitat ceva în maşină.
Mă întorc imediat.
Annie?! Trăieşti!
Joan, ce cauţi aici?
Urmăresc banii lui Henry. Îl caut pe curierul lui.
- E aici? - Chiar în spatele meu.
El e.
- Joan... - Annie, vino încoace!
I-am auzit vorbind. Au o întâlnire în Hong Kong
peste două zile. Ştiu locul.
Mulţumesc.
Ce s-a întâmplat?
Un accident de maşină. N-am simţit că m-am lovit.
- Accident?! Te duc la spital. - Nu, nu.
Crede-mă, nu-i o idee bună.
Cred că am luat tot.
- Cum te simţi? - Mă gândesc întruna
la curierul care e în drum spre Hong Kong cu banii lui Henry.
Nu-l putem lăsa pe Henry să plece.
Ştii cât de greu va fi să-l scoatem pe Henry din Hong Kong?
Chinezii îi vor acorda azil şi va fi intangibil.
Stai liniştită, Annie.
Trebuie să-l arestăm imediat.
- Cu ce dovezi? - Ştim deja toate aspectele.
A furat bani de la CIA, e vinovat de incidentul de la Copenhaga.
Cineva îl poate face să vorbească.
- Eu nu mai am această putere. - Calder o are.
De la cine e?
De la Henry Wilcox. Tot ce-i aici e de cea mai bună calitate.
Vin, trufe, Johnnie Walker Blue.
Toţi cei care lucrează cu el arată exact ca el.
Cu excepţia ta.
Eu nu lucrez cu el.
Şi de ce ţi-a trimis coşul cu cadouri?
Du-te.
- Calder Michaels. - Bună, Calder, sunt Joan.
Avem multe de discutat, dar acum nu pot discuta despre ele.
Şi despre ce vom discuta?
Am nevoie de o echipă specială care să-l aresteze pe Henry Wilcox.
Poţi s-o faci?
De ce nu?
Salut! Cum m-ai găsit?
Salut. Am bătut întâi la uşa celeilalte dube.
Mai e una, nu-i aşa?
- Barber, ce-ai aflat? - E încă ascuns acolo.
- E tot singur? - Da.
- I s-a adus o pizza. - L-ai urmărit pe cel care a adus-o?
- Dacă a fost un schimb? - Să-l urmăresc pe curier?
A adus o pizza, a luat 20 de dolari. Nu pot urmări pe toată lumea.
- A fost doar o întrebare, Barber. - Scuză-mă.
- E prima zi fără pizza. - Ai analizat sistemul de securitate?
Da, ştiu cum să neutralizez gardul împrejmuitor.
Închid camerele şi le pun să reia imaginile în stil "Ocean's 11".
Grozav, mulţumesc.
Şi ce facem? Punem microfoane?
Te-ai descurcat minunat, Barber. De aici preiau eu.
Nu, vreau să te ajut. Ce ai nevoie?
Eşti un prieten minunat, dar trebuie să pleci.
Ce fel de echipă ai adus cu tine?
E mai bine să nu ştii şi m-aş simţi mult mai bine dacă ai pleca.
- Frate, nu-i bine ce faci. - Du-te acasă, Barber!
Sper că ştii ce faci.
Gata, băieţi.
La semnalul meu.
Ieşiţi.
Am intrat.
Ce naiba?! Auggie, nu-i Wilcox!
- Stai puţin. - Cum adică să stau?
Ce se întâmplă? Şi cum adică nu-i Wilcox?
Îl aducem afară. Se pare că avem musafiri.
Ce se întâmplă? Pune-mă la curent!
Ce naiba e asta? Retragerea, soldat!
Ce caută Calder aici?
- Acelaşi lucru ca noi. - Am spus să te retragi!
- Ieşim. - L-aţi prins pe Henry?
Nu. A fost o capcană.
Unde naiba e Henry?
- Ce naiba faci?! - Am crezut că Henry o să fugă.
- Voiam să-l arestez. - Asta făceam eu.
- Ceea ce faci tu e personal. - Habar n-ai cât de personal.
Ai dreptate. Nu ştiu.
Nu înţeleg.
N-o lua pe drumul greşit, Auggie!
Mă auzi?
Avem nevoie de tine. Eşti mult prea valoros.
Ce te-a adus aici?
Am primit un telefon.
De la cine?
- Ce face Arthur? - Îl plânge încă pe Teo.
Nu pot să-l ajut să treacă peste asta.
Îi dăruieşti încă un fiu.
E greu să te bucuri când se întâmplă atât de multe în agenţie.
Întoarcerea ta ar fi de mare ajutor.
Nu pot să mă întorc până nu dispare Henry.
Ştiu, dar suntem aproape.
- Ai nevoie de bani? - Da. Sunt cam în pană.
Bine, opresc la un bancomat.
Mulţumesc.
Care e protocolul pentru revenirea unui spion în activitate?
În mod normal se fac rapoarte şi evaluări vreo şase luni.
Faci un examen fizic şi cineva te urmăreşte aproximativ un an.
În mod normal. Ce se întâmplă în alte cazuri?
Nu există precedent.
M-am interesat de asta pentru Helen.
- Helen voia să se întoarcă? - Da.
N-ar fi trebuit să-ţi spun?
Mi-a fost foarte greu să fiu departe.
Tot timpul am crezut că Helen se pricepe foarte bine la asta.
Poate că se prefăcea foarte bine că se pricepe.
E Calder Michaels.
Da?
Poftim? Când? Bine, mulţumesc.
- L-au prins pe Henry? - Nu, a fost o capcană.
Nu-l găseşte nimeni.
Îmi pare foarte rău, Annie.
Cum mă poţi ajuta să ajung în Hong Kong?
Henry s-a străduit foarte mult să pară că nu pleacă nicăieri.
Ceea ce sugerează că pune la cale ceva care merită efortul.
Aşa este. Cum te simţi?
- Am auzit că ai încasat-o. - Nu prea rău.
Şi tu cum te fereşti să n-o încasezi?
Nu te duci să-l arestezi pe Henry fără să existe consecinţe.
- Ce măsuri de protecţie ai luat? - Astea pe care le vezi.
Dacă nu ne întoarcem cu nimic, nu ne întoarcem deloc.
Annie, ne laşi puţin singuri?
Sigur. Mă duc să-mi ocup locul.
- Mulţumesc, Joan. - Drum bun!
În primele luni de serviciu împreună
mi-ai displăcut, în ultimele luni te-am urât.
Încerci să te scuzi? Nu te pricepi deloc.
Calder, îmi pare rău.
Scuzele se acceptă.
N-a fost uşor să-ţi ocup locul.
Şi îţi mulţumesc.
Îţi mulţumesc pentru Annie.
Fata ştie să fie convingătoare.
- Bună! - Bună!
Joan s-a gândit că ai nevoie de un tehnician.
Da, mi-a spus.
Şi când ţi-a spus, tu...
Ştiu că m-ai sprijinit întotdeauna.
Te sprijin.
Alaltăieri seară am luat ăsta.
Nu ştiu de ce.
Mulţumesc.
Mi-a fost teamă că te-am pierdut.
Ştii când mi-a fost mie teamă?
Când?
Când am bătut la uşa ta şi ai întrebat cine este.
N-am ştiut răspunsul.
E totul în ordine?
Traducerea şi adaptarea: Cornelia şi BlackAmber
Comentarii pe www.tvblog.ro