Øynene var borte, tungen også. Hvorfor var det ikke noe blod?
-Hvem gjør dette? -Noen må komme med et svar.
-Får jeg se den? Utrolig. -Det var helt klart høyere enn dette.
-Armene mine sto i brann. -Jeg har aldri sett noe lignende.
-Den bare forsvant. -Den var ikke fra denne planeten.
Vet du hva dette er? Det gjør ikke jeg.
Denne gang i The Unexplained Files:
Blodrødt regn skjuler en ukjent livsform.
Hva kan det bety?
Den kan utslette menneskeheten.
I Nord-Carolina blir innbyggerne skremt av mystiske smell.
Det er som om noe har eksplodert i nærheten.
Hva skjuler seg i dette eldgamle manuskriptet-
-som ser ut til å beskrive en annen verden?
Det ser dypsindig ut, men er utrolig merkelig.
I landsbyen Sevanagala i Øst-Sri Lanka...
Det er en typisk dag under monsuntiden.
Det styrtregner. Men noe er annerledes med regnet: fargen.
Vi gikk for å se på sølepyttene. Det så ut som skittent blod.
Regnet hadde denne fargen.
Vi så på bakken og den var helt rød.
Det første regnskyllet kom brått og varte i mer enn 15 minutter.
Det var bare begynnelsen.
Jeg hadde klær til tørk da regnet begynte.
Da jeg gikk ut hadde klærne røde flekker.
Jeg ble sjokkert og skremt.
I denne delen av verden er man vant med regn, men ikke blodfarget regn.
De var redde for å gå ut.
De våget ikke gå ut med paraply engang.
De var redde for at vannet var skadelig.
Det regnet av og på i 60 dager.
Folk ble holdt fanget av det mystiske regnet-
-og fryktet at drikkevannet var forurenset.
Vi var redde. Vi hadde aldri sett noe lignende.
For å roe innbyggerne måtte de lokale myndighetene gripe inn.
Et lag bestående av seks leger har blitt utnevnt-
-for å undersøke det røde regnet i Sevanagala.
Det var en kamp mot tiden for å finne ut om vannet var trygt å drikke.
Innen tolv timer hadde vi sendt avgårde en prøve til laboratoriet.
Folk ville vite hva de sto overfor.
Vi gjorde en kjemisk analyse, men kunne ikke si hva det var.
De fant først ikke årsaken til det røde regnet,-
-og så på lignende hendelser ellers i verden for å finne en forklaring.
Det fantes flere tilfeller.
I Sydney våknet man i 2009 til en rød tåke som omga byen.
Så utrolig merkelig.
Tåken bredte seg 600 km langsmed kysten og ble der i 48 timer.
Det var jernrikt støv som hadde blitt blåst ut mot kysten av sterke vinder.
I 2001, i Kerala i Sør-India...
...regnet det blodrødt i to måneder.
Man trodde det skyldtes rødt støv som ble blåst inn fra Den arabiske ørken.
Støvet ble visstnok sugd opp av varm overflateluft i Det indiske hav-
-og sluppet ned i monsunregnet.
Men teorien holdt ikke vann.
Fysikeren Godfrey Louis analyserte prøver av regnet.
Det er tydelig at det ikke er støvpartikler.
Støvpartikler har ikke en så regelmessig form.
De er ikke små kuler som disse. De er heller ikke gjennomsiktige.
Han fant noe mye mer interessant enn støv: Partiklene så ut til å leve.
De har en tykk cellevegg, som er rød.
Det er også noe inni cellene. De ser veldig ut som biologiske celler.
Hva er disse merkelige biologiske cellene?
Og er det mulig for levende celler å havne i regnet?
Det røde regnet i Colombia i 2008 kan gi oss svaret.
Det må være et tegn fra Gud. Noe slikt har aldri skjedd før.
Det var som en bibelsk landeplage med blod i stedet for regn.
Folk ble veldig skremt.
Alle sa at det var blod. "Se, det er blod!", sa de.
En lokal forsker bekreftet at regnet inneholdt blod.
Det jeg fant i prøven var tre tegn på blod,-
-noe som betyr at det var blod.
Kan det røde regnet i Colombia, India og Sri Lanka ha inneholdt blod?
Og i så fall, hvor kom det fra?
Se der.
Det er velkjent at fisk og frosker kan suges opp i tornadoer-
-og falle ned igjen med regnet.
Det regnet fisk i Sri Lanka en måned etter det røde regnet i 2012.
Kan blodet til disse dyrene løse seg opp i skyene og falle som blodregn?
Det regnet i 60 dager på Sri Lanka.
De røde blodcellene måtte ha holdt seg i skyene i flere måneder.
Det er umulig.
Professor Louis undersøkte livet i regnet i India og på Sri Lanka,-
-men cellene hadde lite til felles med blod.
Blodceller og cellene fra regnet kan se like ut,-
-men dette er et tverrsnitt av de røde cellene.
Man ser en tykk cellevegg.
Hvis man ser på blodcellene ser man at de ikke har en slik cellevegg.
Disse cellene er fremdeles ikke identifisert.
Hittil har ikke forskerne klart å identifisere cellene i regnet.
Først ble støv utelukket, og deretter blod.
Forskere ved Slintec, det mest avanserte laboratoriet på Sri Lanka,-
-testet teorien om at pigmenter fra alger hadde skylden.
Sykloner og tornadoer kunne ha sugd algene opp i atmosfæren...
...omtrent som i teoriene om støvet og blodet.
Vi har undersøkt to typer alger,-
-men de sammenfaller ikke med prøvene fra regnet.
Det er altså ikke en algesort.
Cellene har en helt annerledes struktur.
Den avvikende cellestrukturen utelukker alger.
Hva enn det er, ser det levende ut.
Professor de Silva begynte å jakte på DNA-et,-
-den genetiske koden som finnes i alt liv.
Hvis det er DNA der, bør det finnes fosfor.
Vi har utført en fullstendig analyse av elementene,-
-men vi har ikke funnet noe fosfor.
Dermed kan vi si at det ikke finnes DNA i disse organismene.
Alle kjente livsformer trenger DNA.
Det er essensielt for livet på jorden. Det muliggjør celledeling.
Louis har oppdaget at disse cellene deler seg selv uten DNA.
Cellene formerer seg.
Denne organismens biokjemi er annerledes. Det er en ny livsform.
De deler seg uten DNA...
...og dermed er de røde cellene ulik noe annet på jorden.
Dette er ekstraordinært. Det er en organisme fra verdensrommet.
Forskere som undersøker et merkelig rødt regn-
-har oppdaget noe oppsiktsvekkende.
Det som befant seg i regnet lever og formerer seg,-
-selv om det ikke har DNA,-
-som alt levende på jorden trenger for å formere seg.
Det formerer seg i tillegg under forhold-
-som alle andre kjente livsformer ville dødd under.
Jeg har varmet opp cellene i 15 timer ved 300 grader celsius.
Alle normale organismer ville dødd.
Ikke bare overlevde de, de vokser også ved den temperaturen.
Professor Louis' undersøkelse av de merkelige cellene i regnet-
-har ført ham til en forbløffende slutning.
Dette kan være en utenomjordisk organisme.
Kan disse små cellene være utenomjordisk liv?
Professor Chandra Wickramasinghe er en ledende astrobiolog.
Han er konsulent for ESA-
-og en ekspert når det gjelder debatten om liv ellers i universet.
Liv på andre planeter ses på som en ekstraordinær hypotese.
Jeg mener at det som er ekstraordinært-
-er å si at dette lille støvkornet vi lever på er livets sentrum-
-og at det ikke eksisterer liv noe annet sted.
I 40 år har han undervist ved britiske universiteter.
Han er i hjemlandet Sri Lanka for å undersøke-
-om det røde regnet kan skyldes utenomjordiske livsformer.
Chandra trenger først en prøve å undersøke.
Hvordan samlet du regnet? I den bøtta der?
Der har du litt av det?
Det er veldig rødt.
Bøtta var full av denne røde væsken? Utrolig.
Han aner en kobling til en mystisk hendelse-
-som nyhetene tok opp uken før regnskyllet.
Hva er disse uidentifiserte lysene?
Luftvåpenet sier at de holder vakt døgnet rundt-
-på grunn av de uidentifiserte lysene som ble sett på himmelen over øya.
Chandra sporer opp et øyevitne som skal ha sett lysene.
Jeg var på vei ut på rismarken da det skjedde noe utrolig.
Det kom flerfargede lysstråler ned fra himmelen.
Jeg hadde aldri sett noe lignende. Jeg ble skikkelig redd.
Takiri Banda så lysene falle ned på jorden.
Dagen etter fant han noen mystiske rester på jordet.
Dette er en stor bit. Fant du mange store biter?
Du så ildkulen og du så denne falle ned fra himmelen?
Det sier sitt.
Chandra tror han vet hva det var som falt ned.
Basert på dette må jeg si at det var en meteoritt.
Hvert år treffer over 30 000 tonn meteoritter jorden.
Ingen har noensinne funnet levende celler på disse.
Chandra tror han er på nippet til å gjøre en ny oppdagelse.
Jeg tror cellene fra det røde regnet kan ha kommet fra meteoritten.
Chandra tar med regn- og meteorittprøvene til Storbritannia.
De falt ned på jorden på samme sted, med bare én ukes mellomrom.
Hvis han finner de samme cellene i meteoritten som i regnet,-
-kom cellene fra verdensrommet.
Chandra bruker et elektronmikroskop.
Det er 100 ganger så kraftig som et vanlig mikroskop.
Å finne de små cellene, som er bare 1/8000 mm i diameter,-
-krever pinlig nøyaktighet.
Når de ser dypt inn i steinen får Chandra øye på noe.
Det der kan være det røde regnet.
Kan de han funnet cellene?
Det er en mengde sfæriske partikler som ser ut som regncellene.
Vi har gjort en interessant oppdagelse her nå.
Chandra mener å ha funnet de samme cellene som fantes i regnet.
Vi fant cellene dypt inne i meteoritten.
Dermed har de ikke kommet utenfra.
Hvis Chandra har funnet like celler inni meteoritten,-
-beviser det at de røde cellene ikke kom fra regnet til meteoritten.
De må ha vært inni meteoritten da den ankom jorden og eksploderte.
Det må ha vært en enorm mengde av disse cellene. Flere tonn.
I så fall må cellene ha spredt seg i skyene,-
-blitt der i flere uker og gradvis falt ned som regn.
Hvis analysen er korrekt, forklarer den det røde regnet-
-og beviser at det finnes liv utenfor jorden.
Hvis de røde cellene kom fra rommet er de fra en annen verden.
Chandra tok kontakt med NASA med sitt bevis på utenomjordisk liv,-
-men de vil ikke bekrefte oppdagelsen hans.
NASA sa at de ikke støtter forskning på dette området-
-og at Chandras arbeid var søkt. De lot seg ikke intervjue.
NASA vil kanskje ikke diskutere Chandras funn,-
-men Sri Lankas forskning på det røde regnet underbygger teorien hans.
Da vi studerte meteoritten fant vi lignende celler som i regnet.
Vi mener at det er en sammenheng mellom meteoritten og regnet.
Det urovekkende er at cellene formerer seg,-
-og nylige tester viser at de kan være skadelige for mennesker.
Det ble funnet høye konsentrasjoner av uran i celleveggen.
Dette utenomjordiske uranet kan true menneskeliv.
Uran er radioaktivt, og giftig hvis det svelges eller pustes inn.
Det er kreftfremkallende, og høye doser kan skade nyrene.
Hvis disse cellene kommer i kontakt med levende celler på jorden-
-kan det få skadelige effekter.
Nesten 100 tonn stein treffer jorden hver dag.
Noe av steinen kan ha med seg celler som de Chandra fant i regnet.
Vi må akseptere at det kan komme livsformer til jorden-
-som kan forårsake sykdommer og gå ut over vårt økosystem.
Det finnes en risiko for en pandemi som kan utrydde menneskeheten.
Til tross for denne teorien vet ingen helt hvor de røde cellene kom fra,-
-hva de er eller om de kan være farlige.
Inntil vi vet det forblir det røde regnet utforklart.
Mystiske og skremmende smell oppskaker folk på østkysten av USA.
Claudette og Mike Hussey hadde nettopp bosatt seg ved Cape Fear.
De så frem til det stille nabolaget. Helt til...
Jeg satt ved pulten på kontoret og jobbet på pc-en...
...og kjente et stort brak.
Det var så høyt at vinduene ristet. Det var kjempehøyt.
Jeg reiste meg for å se hva som hadde truffet huset.
Jeg så etter skade. Jeg tenkte at noe hadde falt fra himmelen.
Kanskje var det en meteoritt eller en flydel...
Det var ikke en enganghendelse.
Det skjer flere ganger i året at slike smell skremmer innbyggerne.
Jeg hørte et brak.
Jeg løp for å komme meg innendørs.
Det kommer helt uventet og skremmer vannet av deg.
Plutselig spurte alle hverandre om de også hadde merket det.
Det er som om noe har eksplodert i nærheten.
Innbyggerne vil veldig gjerne vite hva de høye lydene skyldes-
-og om de er farlige.
Når huset og kontoret ditt rister blir du selvfølgelig redd.
Det er ikke bare Cape Fear som rystes av slike lyder.
Også andre steder i verden meldes det om eksplosive brak-
-som ingen kan forklare.
I Italia kalles de "brontidi".
I Japan kalles de "imunari".
Og på Filippinene kalles de "retumbos".
De skrekkslagne innbyggerne i Cape Fear kaller dem Seneca-kanoner,-
-etter Senecasjøen i New York, der det høres lignende smell.
Denise Bradley bor i Wilmington ved Cape Fear.
Hun har hørt Seneca-kanonene hele livet.
Det skjer...
...én til fem ganger i måneden, eller et par ganger i året.
De uforutsigbare smellene gjør henne livredd.
Man tenker alt mulig. Jeg og naboene løper ut,-
-og alle spør hverandre om alt er i orden.
Noen av Seneca-kanonene er veldig kraftige. De er skremmende.
Hva skyldes disse mystiske smellene på kysten av Nord-Carolina?
Finnes svaret oppe i luften?
Av og til føler jeg brakene og ser glødende oransje kuler ute på havet.
Noen tror at de lysende kulene er ufoer.
Kysten av Nord-Carolina blir plaget av høye smell-
-som de lokale kaller Seneca-kanoner.
Av og til høres de ut som fyrverkeri, men de sterkeste rister bakken.
En teori er at de er digre tordenskrall fra kraftige stormer.
Hver gang jeg hører smellene eller føler dem-
-skriver jeg ned tidspunktet og været.
"Det var solskinn, uten skyer", eller "overskyet uten regn..."
Jeg loggfører alt.
Den 2. og 3. mars var sist gang det smalt. Det var nokså kraftig.
Ifølge loggen hennes var det den 2. og 3. mars skyfri himmel og sol.
Det var ikke noe uvær å se. Men torden kan høres 20 km unna en storm.
Kan enorme tordenvær langt unna være ansvarlig for Seneca-kanonene?
Meteorolog Steve Pfaff holder nøye oppsikt med været langs østkysten.
Han ser over radarbildene fra 2. og 3. mars i 2013.
Det var ingen tordenskyer i nærheten av Wilmington.
Det er dermed veldig usannsynlig at det skyldtes torden.
Det finnes dog et atmosfærisk fenomen kjent som temperaturinversjon.
Dette skjer når kald luft fanges under varm luft-
-i laget like over jordoverflaten.
Den kalde luften fungerer som en tunell som fører lyd-
-og gjør det mulig å høre ting hundrevis av kilometer unna.
Kan Denises oppføringer om Seneca-kanoner 2. og 3. mars-
-skyldes det samme værfenomenet?
Steve Pfaff undersøker om det var tordenvær lengre unna Cape Fear.
Dette er radarbildene fra 3. mars 2013.
Vi ser ingen tordenvær innen 200 nautiske mil.
Det er altså ikke inversjon som kanaliserer lyden av tordenvær.
Kan lyden skyldes noe helt annet?
For eksempel eksplosjoner under militærøvelser?
Politiet tar vanligvis kontakt med militæret, og militæret...
De sier: "Vi hadde ingenting med det å gjøre."
Militæret benekter å ha utløst eksplosjoner,-
-men en mer sannsynlig forklaring er at lyden skyldes jetfly.
Forårsaker de overlydssmell i det de bryter lydmuren over havet?
Jamie Moncrief har bodd og arbeidet i området mesteparten av livet.
Den mest populære teorien er at det dreier seg om overlydssmell.
Det er mye militær aktivitet her.
Militæret har jetfly og har ofte øvelser utenfor kysten.
Jeg vokste opp på militærbaser. Et overlydssmell kommer ovenfra.
Man føler det ovenfra. Det er et dramatisk smell.
En Seneca-kanon er mer en slags buldring.
Jeg mener at de ikke kan være overlydssmell.
Mike Hussey er enig.
Jeg var i flyvåpenet og hørte ofte overlydssmell. Jeg bodde i Florida.
Når romfergen landet på Cape Kennedy hørte man tre overlydssmell.
Den fløy i tre ganger lydens hastighet. Dette høres annerledes ut.
De lokale militærbasene benekter hardnakket at de er ansvarlig.
Dette skjer, og det skjer ofte. Noen burde ha et svar på det.
Militæret sier hele tiden: "Det var ikke oss. Hør etter, da."
Seneca-kanonene forekom faktisk lenge før fly ble oppfunnet.
James Fenimore Cooper beskriver dem i en roman fra 1850.
"Innsjøens kanon er et mysterium."
"Den ligner lyden av tungt artilleri,-
-og kan ikke forklares med noen av naturens kjente lover."
Det er altså ikke torden, temperatur- inversjon eller overlydssmell-
-som er ansvarlig for Seneca-kanonene.
Mange i Cape Fear tror at lydene ikke kommer fra luften,-
-men fra et mer skremmende sted.
Det føles som om det kommer nedenfra og opp gjennom bakken.
Selv når man er i båt kjennes det som om det kommer nedenfra.
Professor Jack Hall er geolog ved University of North Carolina.
Han undersøker hva som ligger under Wilmington.
Dette er østkysten av USA, og her er Wilmington.
Disse røde linjene viser store forkastninger langs kysten.
Forkastningene er en rekke sprekker i jordens skorpe,-
-og når de beveger seg, lager de jordskjelv.
Det finnes en potensiell kilde til jordskjelv her,-
-og en kilde til lyd.
Seismiske data fra området fører ham til en overraskende konklusjon.
De gule prikkene her indikerer hvor det er seismografer.
De registrerer jordbevegelser som vi ikke engang merker.
De røde prikkene markerer jordskjelv mellom 1973 og nå.
Her ser man altså de siste 40 årene.
Man ser at det i nærheten av Wilmington ikke foregår noe.
Disse smellene og jordskjelvene som skjer, stemmer ikke med dette.
Geologer har utelukket jordskjelv som kilden til Seneca-kanonene.
Folk har opplevd dem i hundrevis av år, men ingen har tatt opp lyden.
Før nå.
I april 2012 bestemte Paul Glaser seg for å ta opp smellene-
-som hadde rystet foreldrenes hus i årevis.
Jeg ble så interessert at jeg la telefonen min med mikrofonen ut,-
-trykket på "spill inn" og satt inne som en fisker.
Det tok et par uker, men jeg hørte dem. Jeg har opptaket her inne.
Etter uker med venting hadde Glaser for første gang spilt inn fenomenene.
Hørte du det?
Det var av den litt stillere sorten. Det ristet ikke huset.
Men det var høyt nok til at jeg skjønte hva som foregikk.
Paul har spilt av lyden for andre innbyggere i Cape Fear.
Alle jeg har spilt den av for har sagt at det er slik de høres ut.
Et opptak av lyden løser ikke gåten om hva Seneca-kanonene skyldes.
Forskere har utelukket jordskjelv, torden og jetfly.
Men hvis det ikke finnes en vitenskapelig forklaring,-
-kan det finnes en som trosser rasjonell forståelse?
Også Ivy Byrd blir urolig av de skremmende smellene.
Hvis det finnes noe uforklart som kan riste et hus og en hel by...
...så er det skikkelig skummelt.
I løpet av tre år har Ivy og naboene hennes sett noe merkelig-
-samtidig som smellene.
Noen ganger når jeg kjenner smellene om natten, ser jeg ut.
Av og til ser jeg glødende oransje kuler ute på havet.
Jeg vet ikke hva de er. De holder seg sammen.
Det er ikke et fly. Det blinker ikke, det er bare en glødende kule.
En kveld var det så mange der ute at alle samlet seg for å se på dem.
Ivy sier hun bare ser lysene når Seneca-kanonene smeller.
Det føles som om smellene kommer fra samme retning som lysene.
Hvis de har en sammenheng, hva kan de være for noe?
Noen tror at de oransje kulene er ufoer.
Når det er uforklart, finner man sin egen forklaring.
Frykten stammer fra at vi ikke vet hva det er.
Hvorfor kan det ikke være ufoer?
Seneca-kanonene sjokkerer fortsatt beboerne i Cape Fear.
Det var voldsomt. Mange ble rystet.
Vi ble redde. Vi visste ikke hva det var. Det verserer mange teorier,-
-men ingen kan forklare hva de skyldes.
Så lenge vitenskapen ikke har svar,-
-forblir dette mysteriet uforklart.
Dette er en bok som trosser vår forståelse.
Ethvert forsøk på å finne ut hva den betyr har vært nytteløst.
Den merkelige skriften og tegningene-
-gir ingen mening for de mange lærde som har studert den.
Gerry Kennedy, en etterkommer av mannen som fant boken,-
-er fast bestemt på å løse dens mange mysterier.
Det er umulig ikke å bli hektet. Den er så bisarr.
Den virker dypsindig, men den gir ingen mening.
Det er det mest mystiske manuskriptet i verden.
Manuskriptet ble funnet i 1912 av Gerrys forfar,-
-Wilfred Voynich, som kjøpte og solgte antikke bøker.
Han fant manuskriptet, som fikk hans navn,-
-i et jesuittbibliotek i utkanten av Roma.
Det er ekstraordinært og bisart. Hvis du bare ser gjennom denne kopien...
Det er skrevet på velum, som er dyrehud,-
-og det er grovt fargelagt og amatørmessig utført.
Blant sidene fant Voynich et gammelt brev.
Det er det første sporet for enhver som vil finne meningen og opphavet.
I brevet står det at jesuittene hadde eid boken i 250 år-
-og hadde prøvd å tyde den merkelige teksten og de merkelige tegningene.
Manuskriptet ble sent til lingvisten Althanasius Kircher-
-i håp om at han kunne kaste lys over hva det handlet om.
Kircher var en ledende jesuittlærd, en av de største noensinne,-
-og jesuittene, som den nåværende paven også tilhører,-
-er kjent som de intellektuelle innen den katolske kirken.
De er alltid på jakt etter kunnskap.
Det er en mystisk bok.
Kircher ble nok oppslukt av den. Han var interessert i alt.
Han skrev om alt og undersøkte alt.
Dette var et universets mysterium som han måtte finne ut av...
...fordi det ville avdekke noe mer om Gud.
Men Gud snakket visst aldri til Kircher via manuskriptet.
Han fant ikke ut av det.
Men det mystiske innholdet kan være kjettersk.
Jesuittene holdt manuskriptet innelåst til Voynich fant det i 1912.
Hva hadde de å frykte? Kunne det peke mot andre verdener enn vår egen?
Man tenker på romvesener.
I 1912 fant Wilfred Voynich et manuskript skrevet i kode.
Han fant også et brev i boken. Det ble skrevet i 1666.
Det forteller om den tidligere eierens teori om forfatteren.
Det kan være en viktig ledetråd for å finne bokens betydning.
Boken tilhørte keiser Rudolf. Han trodde forfatteren var Roger Bacon.
Roger Bacon var en munk fra det 13. århundre som drev med alkymi:
Å gjøre vanlige metaller til gull.
Kirken så på det som kjetteri.
Roger Bacon var alltid på det forbudte området.
Det er mulig at manuskriptet dreier seg om alkymihemmeligheter.
Voynich antok at Bacon måtte skjule sin forskning,-
-og at han derfor krypterte den.
Kryptograf Gordon Rugg vet mye om koder fra middelalderen.
Han er ikke overbevist.
Moderne kodeknekkere har kjørt teksten gjennom et dataprogram.
Programmet ser etter mønstre, men de har ikke funnet noen.
Hvis boken er skrevet i kode-
-er den mer avansert enn noe moderne kodeknekkere kan løse.
Det virker umulig med tanke på teknikkene Bacon hadde til rådighet.
Hva om det finnes en annen forklaring, at teksten ikke er kode,-
-men ganske enkelt ikke betyr noe?
Gordon Rugg tror det finnes et sterkt motiv for å gjøre det.
I middelalderen var mysteriebøker verdt mye.
Jeg er ganske sikker på at det er lureri.
Å lure folk for penger med Voynich-manuskriptet gir mening.
Det finnes bevis for denne teorien.
I brevet Voynich fant står det om en veldig rik eier av boken.
Boken tilhørte keiser Rudolf.
Han betalte 600 dukater for den.
Rudolf II, den tysk-romerske keiseren,-
-var besatt av det okkulte og var dermed også fristende å lure.
600 dukater, nå 50 000 pund, ville vært en liten pris å betale-
-hvis han trodde den inneholdt alkymiens krypterte hemmeligheter.
De hovedmistenkte er John Dee og Edward Kelley,-
-to engelskmenn som hevdet å kunne gjøre kobber om til gull.
Kelley var i Praha, hovedstaden i riket, da Rudolf var keiser.
Kan han og Dee ha laget manuskriptet for så å selge det til keiseren?
For å undersøke dette-
-har forskere i Arizona karbondatert dyrehuden det er skrevet på.
Karbondatering er et viktig verktøy når det gjelder gamle mysterier.
Ved å måle forvitringen av den radioaktive isotopen C14-
-kan man fastslå alderen til organisk materie, som pergamentet.
Kan de tidfeste manuskriptet-
-og underbygge teorien om at det er lureri fra 1590-tallet?
Vi daterte fire sider fra boken.
Sidene hadde veldig lik alder.
Sidene stammer fra mellom 1404 og 1438,-
-med 95 prosent sikkerhet.
Dette beviset knuser teorien om at Dee og Kelley konstruerte det.
Det ble skrevet over 100 år før de ble født.
Voynich-manuskriptet er et ekte mysterium.
I håp om å lykkes prøver Gerry Kennedy en annen innfallsvinkel.
Han ser nærmere på de merkelige illustrasjonene.
Den største delen består av merkelige planter.
De er veldig merkelig utseende ting.
Gerry tar med en kopi av manuskriptet til Kew Gardens i Londen.
Det er et verdenskjent botanikksenter med mer enn 30 000 levende planter;-
-verdens største samling.
Hvis forskere her kan identifisere plantene i manuskriptet,-
-kan det avsløre dets betydning og opphav.
Det ser ut som om det er plassert der. Man ser ikke slikt i naturen.
Man kan trygt si at dette er oppfunne planter.
-Ikke som noe på jorden? -Nei.
Plantene ser ikke ut som noen planter vi kjenner.
Det finnes noe annet fremmed blant illustrasjonene.
Det er også en kosmologisk eller astrologisk del.
Det er en spiral her som noen sier må være Andromeda.
Andromeda er en spiralgalakse.
Den er den som er nærmest jorden, og den ligner på diagrammet.
Men den er millioner av lysår unna,-
-og spiralformen er kun synlig ved hjelp av moderne teleskoper.
Denne teknologien eksisterte ikke da Voynich-manuskriptet ble skrevet.
Hvordan kan noen på jorden ha tegnet en galakse vi ikke visste om?
Det ser ut til å finnes en underliggende mening.
Den mest oppsiktsvekkende teorien er at det kommer fra verdensrommet.
Man tenker på romvesener.
Denne bemerkelsesverdige hypotesen foreslår-
-at Voynich-manuskriptet ble diktert av en utenomjordisk intelligens.
Kan det finnes en annen menneskelig art i universet-
-som prøver å fortelle oss om sin verden?
Om det ble skrevet av romvesener, lurendreiere eller alkymister,-
-forblir det et mysterium.
Man blir oppslukt og vil løse det.
Til tross for den moderne vitenskapens innsats...
...forblir Voynich-manuskriptet uforklart.
Tekst: Eiliv Fossbakken www.broadcasttext.com