Aşa cum vă poate spune oricine şi-a scos amigdalele,
operaţiile nu sunt ieftine.
E nevoie de mulţi bani pentru ca spitalul să rămână deschis.
Şi când fondurile s-au terminat, depinde de noi să strângem altele.
Ceea ce înseamnă...
că e timpul să ne machiem,
e timpul să ne punem la patru ace,
e timpul să înceapă The Muppet Show...
Fir-ar... Scuzaţi-mă.
Mă uit la multe emisiuni pentru copii în ultimul timp.
Suntem gata de plecare?
Dar aţi înţeles voi.
Aproape. Cineva nu vrea să se încalţe.
Ne spuneţi măcar un cuvânt?
- Salut. - Salut. Covorul ăsta roşu
sper că l-ai adus de acasă, Avery.
Încercăm să strângem bani, nu să-i risipim.
Am crescut în lumea asta, îi ştiu rostul.
Atragem oameni grei cu mulţi bani şi le dăm un spectacol pe măsură.
Spectacolul de astă seară va fi de bun gust, sofisticat, conservator.
Cuvântul conservator nu are acelaşi înţeles pentru amândoi.
Noroc!
Ari, pe ce-ai cheltuit banii mei?
Vrei spectacol...
- Vrei strălucire. - Ţi se pare că vreau strălucire?
Când ne gândim la spitale, ne gândim la moarte, la boli, la bătrâni.
Nu-i deloc atrăgător. Noi le dăm strălucire.
Le dăm spectacol.
Oamenii sunt mai înclinaţi să-şi deschidă portofelele dacă se distrează.
E din ce în ce mai grav.
Refuză să folosească aparatul pentru reglarea respiraţiei.
Şi plămânul drept e aproape gata să cedeze.
Dacă vrea să sufere, poate ar fi bine să-l lăsăm.
Şi îl laşi să moară fiindcă te-a rănit?
Nu-mi poate spune nimic din ce n-am auzit de o mie de ori de la mama.
Sunt blindată.
Dar putem să-l tratăm cu forţa oricât vrem.
N-are nicio importanţă atât timp cât el nu vrea să lupte.
Poate că trebuie să-l lăsăm să vadă cum e să ajungi la capătul puterilor.
Dr Bailey.
Radiologul vrea să vă vorbească despre tomografia 3D a lui Gene Steers.
Cheamă pneumologul să-l pună pe dr Webber la aparatul de reglare a respiraţiei.
- N-o să-i placă. - Nu trebuie să-i placă.
Trebuie doar să respire.
- Fă schimb cu mine. - Nu.
Eşti prost dispusă fiindcă iubitul tău aiurit nu te-a invitat la gală.
Dar o să te simţi mai bine stând o noapte la pediatrie,
cu toţi copilaşii ăia încântători.
Sau aş putea să-l pocnesc pe iubitul meu cel aiurit în ouţe.
De ce să nu le faci pe amândouă?
- Shane, fă schimb cu mine. - Sunt chirurg, nu bonă.
- Şi eu! Eu de ce iau plasă? - O festă crudă a soartei.
Rose, Edwards. Astă seară sunteţi doar voi doi,
dacă vă simţiţi depăşiţi, chemaţi un adult.
Kepner, puştiul din patul opt are dureri abdominale şi vomită.
Dacă tomografia nu arată nimic, dă-i lichide şi trimite-l acasă.
- Ce fercheşi suntem. - Eu sunt.
Tu arăţi ca naiba.
N-am apucat să mă aranjez, dobitocule.
- Feriţi-vă! Faceţi loc! - Fir-ar să fie!
Care-i povestea?
Au fost odată ca niciodată trei idioţi care s-au ameţit
- ...şi au intrat cu maşina în pom. - Sunt beţi?
Nu, sunt drogaţi. Noroc că s-au rănit doar pe ei.
Auzi, Sinatra, îţi dau cinci dolari pentru un pahar cu vin.
Domnule, ce-aţi luat?
E heroină. Cere şi analize toxicologice.
- Cum vă numiţi? - Niciunul nu avea acte.
Le-am spus John, Jerry şi Jake Doe.
- Drăguţ. - Să ne grăbim, le facem analize complete,
ca să apuc să-mi dau cu peria prin păr.
Meredith Grey, cum te văd şi cum mă vezi.
Nu te-am văzut de-o veşnicie. Lui Derek îi place concediul de maternitate?
E în concediu de paternitate.
- Bine, cum zici tu. - Avem o înţelegere.
Dacă eu nu lucrez, nici el nu lucrează. Merge foarte bine.
Stau cu voi în casă. Vă ieşiţi din minţi de plictiseală.
Au acumulat toată energia de la operaţii şi acum totul e o competiţie.
- Nu-i adevărat. - Şi el câştigă.
Ba nu câştigă.
Nici n-a putut s-o convingă pe Zola să se încalţe. Eu am convins-o.
Aşa că eu câştig.
Trebuie să mă întorc la lucru.
- Ceva de băut? - Scuzaţi-mă.
Cel mai ciudat chelner pe care l-am văzut.
Bailey o să-şi piardă minţile. Nu suportă clovnii.
- O să fie de tot râsul. - Bailey nu vine.
Poftim? Avem voie să nu venim?
Mi-a fost teamă de faptul că o să fiu în aceeaşi cameră
cu Arizona. Dacă participarea nu-i obligatorie...
- ...mă duc acasă. - Nu pleacă nimeni.
Dau 10% din banii primiţi astă seară secţiei care strânge cei mai mulţi.
Răspândiţi vorba.
Derek se pricepe foarte bine la asemenea lucruri.
- Ar trebui să mă apuc înaintea lui. - Cred că a început deja.
Uimitor!
ANATOMIA LUI GREY Sezonul 10 Episodul 4
Traducerea şi adaptarea: BlackAmber, ploi78 & JohnnyB
Comentarii pe www.tvblog.ro
Trebuie să vă mărturisesc ceva. Ştiu cine sunteţi.
V-am văzut filmuleţul de la conferinţa TED
şi... îmi pare rău. Sunt puţin timorat.
Serios?
Da, mă duc în fiecare an
şi atâtea discursuri se axează pe tehnologie
sau pe ceva ingenios, dar al dv...
Dv aţi vorbit din inimă. S-ar putea să vă uimească...
...doar adevărul. Sunteţi o sursă de inspiraţie.
Dacă mi-aş fi pierdut soţia într-un accident aviatic...
Poftim? Ce spuneţi?
Soţia dv s-a prăpădit, nu-i aşa?
Da... aşa este.
A fost foarte greu.
Cristina!
Noi două trebuie să ne unim forţele ca să nu ia Derek banii lui Avery.
Închisoarea te-a schimbat.
Am dat de naiba.
Avery a pus totul la bătaie cu petrecerea asta.
Ce spuneţi voi acolo?
Nu-i atât de greu. Fiţi fermecători.
Folosiţi aceleaşi abilităţi
ca atunci când agăţaţi pe cineva într-un bar. Tu ştii cum s-o faci.
Iar tu trebuie să exersezi
dacă ne hotărâm să ne întâlnim şi cu altcineva.
- Las-o baltă. - Atenţie, l-am văzut pe Richie Rich.
Domnule Steers, ştiu că e tare greu să auziţi aşa ceva.
Tomografia ne arată că s-a răspândit cancerul.
Mi-e teamă că nu vă mai putem opera.
Vă spun eu ce e tare... perna asta.
De ce n-o puneţi pe asistenta orientală să-mi aducă alta?
Am discutat despre asta. Victoria este din Filipine.
- Aşa am spus. - Nu, n-aţi spus aşa.
Bine.
Deci fără operaţie. Ce înseamnă asta?
Mai fac chimioterapie? Care-i pasul următor?
Am vorbit despre ce poate fi în cel mai rău caz
înainte de tomografia 3D şi asta este situaţia.
Aveţi broşuri de la mai multe instituţii locale
care vă pot face mai uşoară trecerea la stadiile finale.
Când sunteţi pregătit, putem discuta care ar fi cea mai potrivită.
Cea mai bună va fi cea cu asistente fără bluze.
N-am nevoie de prostiile alea cu asistente nude.
Nu se servesc băuturi alcoolice în bombele în care fetele îşi aruncă chiloţii.
Dar, de fapt, ce-ar fi să vă strecor zece dolari
şi dv să-mi strecuraţi o sticlă de ceva?
Voi fi disponibilă când veţi fi gata să discutăm ce opţiuni aveţi.
Vă chem dacă devin sentimental.
- Ce faci? - Mănânc creveţi la o petrecere.
20 de minute am vorbit cu donatorii despre tine,
când ei ar fi preferat să vorbească cu tine.
Trebuie să... Alex.
- Ai auzit ce-am spus? - Trebuie să iau aer.
Alex!
- Unde naiba te duci? - Jackson!
Şampanie?
E nemaipomenit!
- Magicianul e incredibil. - Asta-i caldă.
Păsăroiul a zis că n-au gheaţă.
A fost o neînţelegere între firma de catering şi restaurant.
Pături hipotermice. Avem la spital.
Scad temperatura unui pacient în câteva minute.
- Pot răci şi o sticlă. - E ridicol.
Înseamnă că se potriveşte cu seara asta. Iar eu nu pot pleca.
Fugi tu înapoi să le iei?
- Ce? Nu, magicianul este... - Te rog.
Te rog...
Bine.
Şi nu-i nici pe departe cel mai ciudat lucru pe care l-am văzut.
Deşi, sincer, nu cred că povestea aceea este...
- ...potrivită pentru situaţia de faţă. - Să-ţi spun ceva, şefule.
Fac o plimbare până la masă şi bag un flecuşteţ
în cutia pentru donaţii. Când mă întorc,
poate nu vei mai ezita să povesteşti lucrurile interesante.
Acum aş vreau s-aud şi eu povestea.
- Emma Marling. - Owen Hunt.
Şeful secţiei de chirurgie.
Grey Sloan îşi scoate atuurile la vedere.
Nu eram prea sigură când am văzut o mulţime de clovni.
Zău aşa, clovnii sunt minunaţi. Oamenii adoră clovnii.
M-ai făcut să mă îngrijorez pentru o clipă.
Mi-a fost teamă că noi doi nu vom avea despre ce să discutăm.
Pe bune?
Îţi fac cinste cu ceva de băut?
- Băutura nu-i gratuită? - Preţul este corect.
- Bine. - Mulţumesc.
- Ce-a fost asta? - Ce anume?
Chestia cu ochii scânteietori.
N-am ce face dacă ochii mei au o sclipire naturală.
- Flirtai. - Nu ştiu despre ce vorbeşti.
Du-te şi jonglează cu nişte mingi.
Te-ai pus cu cineva cu mult peste măsura ta.
Arizona?
Ne trebuie mai multe...
truse pentru perfuzie la pediatrie, dar nu le găsesc.
- Ai nevoie de ajutor? - Nu, nu. Le găsesc eu.
Bine. Eu voi lua astea.
Mişto.
Jake are febră, numărul leucocitelor e foarte mare.
Luând în calcul şi heroina, probabil că are endocardită.
Şi cred că are pericardită exudativă. Poate face o tamponadă cardiacă imediat
şi pe drum sunt alte victime.
- E ca o jonglerie medicală. Ce-mi place! - Kepner spunea să chemăm pe cineva
dacă suntem depăşiţi.
- Ce bine! Dr Karev. - Vreau să văd ce face
- ...puştiul cu dureri abdominale. - Tomografia e bună,
i-am dat lichide şi l-am trimis acasă.
Bun. Şi cei de-acolo?
Sunt destul de traumatizaţi, dar ne descurcăm.
Minunat. Bravo. Ţineţi-o tot aşa.
- Ne descurcăm? - Ne-am pregătit tot anul pentru asta.
Ei au o petrecere. Asta-i a noastră. Bucură-te.
Sângerează prin tubul de dren.
- Ai verificat factorul de coagulare? - Încă se lucrează la el.
Aduceţi-mi pansamente cu parafină şi tifon!
- Să vină imediat radiologul! - Avem primiri la urgenţă!
Vrei să chemi pe cineva sau vrei să fii vedetă?
Să sune cineva la banca de sânge să vadă dacă au destul 0 negativ!
Pregătiţi sălile de traumatologie!
Cine poate fi mutat, mutaţi-l!
Avem nevoie de toate paturile disponibile!
Aţi auzit! La treabă!
Mişcaţi-vă!
Ştiu. Nu-i o figură?
Ai luat un bebeluş adormit de la creşă ca să-ţi faci jocul murdar?
- Eşti dezgustător! - Are sclipirea mamei lui.
- Bună, puiule. - Şi îi este foame.
Ce convenabil.
El e omuleţul meu.
O să te pun la pământ.
Sunteţi supus unei mari tensiuni la serviciu.
Lucraţi multe seri până târziu şi în weekenduri.
Dar reuşiţi să rămâneţi activ. Multă... activitate fizică?
Aţi aflat toate astea din pulsul meu?
Sigur... şi după felul în care vă vine smochingul.
Ceasul acesta este superb.
E retro. A fost al tatălui meu.
Se ocupa de pariuri.
- Şi aşa l-a câştigat. - Aveţi nevoie de altul.
Vin imediat.
E un prestidigitator trăsnet acolo.
Trebuie să-l vedeţi.
Emma Marling, dr Cristina Yang...
- Cel mai bun cardiolog la specializare. - Cum vă distraţi?
Duceţi-vă. Pierdeţi numărul de magie.
- Whiskey cu sifon. - Imediat.
Nu ţi-ai găsit persoana potrivită.
N-o să scoţi niciodată o donaţie de la ea.
Pantofii ăia sunt luaţi de la solduri.
O vrei...
Pe ea.
Pe bătrânica aceea?
- Pe bătrânica aceea în Chanel. - Poftim.
Mulţumesc.
Pe ei, voinicule!
A fost o slujbă frumoasă, dar după aceea...
micuţa Sofia tot întreba...
De ce mami nu vine cu noi acasă?"
Sunteţi atât de puternică.
Nu...
Munca mă face să mă ţin tare.
Spitalul acesta...
- Oamenii aceştia. - Ce frumos!
- Unde pot să fac donaţia? - Chiar acolo, lângă scară.
Şi totuşi cel mai greu e noaptea.
Ştiu prin ce treceţi.
De când a murit Harvey, nu mai pot să dorm în patul nostru.
În fiecare noapte dorm pe canapea...
cu pisica.
Exact.
Poftim?
Ce e cu dv?
Ştiu că treceţi prin nişte momente grele,
dar nu puteţi să le vorbiţi aşa asistentelor mele.
- Mutarea dv. - Poftim?
Mi-am dat seama ce problemă aveţi. Aveţi mintea închisă.
Mintea mea e închisă?
Trebuie s-o pornim, ca să puteţi afla
cum să mă scăpaţi de cancer.
M-am gândit că o să vreţi să jucaţi cu negrul, din cauză că...
Ştiţi dv.
Dacă aş fi crezut că există ceva care...
Există.
- Faceţi o mutare. - Am şi alţi pacienţi.
- Nu pot să stau aici şi să... - Ce ar spune Rosa Parks?
- Poftim? - Sau Martin Luther King?
Credeţi că ei ar sta degeaba şi ar inventa scuze, ca dv?
Voi, ăştia, ar trebui să fiţi mai duri de atât.
Cred că de acum înainte nu putem să mai lucrăm împreună.
O să trimit un consilier să vină să vorbească cu dv despre broşuri.
Înţeleg.
Renunţaţi la mine pentru că nu vă place cum vorbesc.
O să mă lăsaţi să mor din cauză că v-am jignit.
Încerc să vă ofer cea mai bună îngrijire posibilă,
în ciuda faptului că mă jigniţi.
Sunteţi prost crescut şi obraznic,
dar eu tot încerc să vă ajut să treceţi peste acest moment
cât mai uşor cu putinţă.
Nu o să trec peste acest moment.
Nu o să trec dincolo, nu o să mă duc la ceruri
şi nici în lumea drepţilor.
O să mor.
Plămânii o să mi se dezumfle.
O să mă scap pe mine.
Limba o să mi se ducă pe gât.
O să fiu mort.
Nu ai cum să o spui mai frumos.
Nu e ceva de bine. Viaţa mea o să se termine.
Şi nu vreau asta. Nu sunt pregătit.
Aşa că puneţi osul la treabă şi faceţi ceva!
Ce naiba faci?
- Trebuie să-i fac o pericardiocenteză. - Nu avem voie să facem asta.
Parcă voiai să fii vedetă.
Asta era înainte să vrei să le înfigi oamenilor ace în inimă.
- Stai! Sun să vină cineva. - Nu încă.
- Shane! - Nu încă.
E foarte drăguţ din partea ta.
Dar nu trebuie să...
Nu trebuie să stai aici cu mine.
Nu mă deranjează.
Nu pot...
Nu pot să suport felul în care se uită la mine,
felul în care toată lumea se uită la mine.
- Nu se uită nimeni urât la tine. - Te rog.
Am fost lesbiană de când mă ştiu.
Ştiu cum e când oamenii se holbează la tine.
Ai doar un picior şi ei se holbează la tine.
Toată lumea ştie că eşti infidelă şi se holbează la tine.
Şi vorbesc despre tine, şi te judecă, şi se holbează la tine.
- Exact aşa. - Poftim?
- Fii serioasă, îmi povesteai ceva. - Ştiu...
Ştiu ce crezi despre mine.
Şi ştiu că încerci să ascunzi ce gândeşti,
dar văd în ochii tăi.
Ce crezi că vezi?
Ştii tu...
Pe Iisus.
Fii serioasă.
Cum adică, nu pot să te înţeleg
din cauză că mă duc la biserică? Cum vine asta?
Pot să înţeleg pe oricine, mai ales pe o infidelă.
Ai dreptate.
Îmi pare rău.
Mulţumesc.
Îmi pare rău că ţi-am spus infidelă.
Dar asta sunt.
Ştiu.
Şi ea se holba la mine.
Dar felul în care se uita ea la mine...
mă făcea să mă simt foarte, foarte bine.
Ştii?
Da, ştiu.
Şi apoi...
i-a tăiat piciorul cu motoferăstrăul.
Dar acesta nu e nici pe departe cel mai ciudat lucru pe care l-am văzut.
Dar nu sunt sigură că e cazul să vă spun povestea aceasta.
Domnilor, o să v-o spun mai târziu.
Abia aştept.
Te-am urmărit.
Stai de vorbă cu donatorii noştri, îmi furi poveştile.
- Eşti o hoaţă. - M-ai urmărit?
Cine eşti?
Dr Emma Marling, medicină materno-fetală, Seattle Pres.
Am fost şi noi afectaţi...
Rău.
Am tot insistat la membrii consiliului să facem o strângere de fonduri,
dar n-am primit niciun răspuns. Şi iată-mă aici...
O împrumut pe-a voastră. Nu sunt o hoaţă.
- Mi-ai furat povestea. - E o poveste bună.
Nu te înţeleg. Eşti aici ca să strângi donaţii,
dar pierzi o grămadă de timp stând de vorbă cu mine.
Vrei să-ţi spun în faţă?
Adică, uită-te la tine.
O petrecere pe cinste.
Încă un whiskey cu sifon.
Ar fi al cincilea.
Cine eşti tu, mama? Nu le beau eu.
Trebuie să rămân pe poziţie.
E pentru directorul financiar al A.E.C. Interactive.
L-am prins în corzi.
Fiecare pahar pe care îl dă pe gât
înseamnă încă un zero pe cecul pe care o să-l primesc în seara asta.
Nu mi se pare corect.
Binele şi răul n-au ce căuta aici, băiete.
Suntem în vestul sălbatic.
Mă distrez la culme!
E ca pe vremea când eram stagiari, furam operaţii, jucam murdar.
Nu prea mai am ocazia să fac asta.
Dă prost?
Copilul a vomitat pe rochia mea şi în rochia mea...
De fapt, peste tot.
Doamne, Mer, te pricepi atât de bine la asta!
În fiecare seară, Harvey îmi şoptea la ureche te iubesc
chiar înainte să adorm.
Au trecut zece ani,
dar mie încă mi se pare că-i aud vocea în fiecare seară.
Dv simţiţi vreodată asta, că e în continuare lângă dv?
Bună seara!
Pot să vă reţin puţin atenţia?
Discurs! Discurs! Linişte vă rog!
Scuze, o să vorbească acum.
Vă mulţumesc. Bună seara, doamnelor şi domnilor!
Sunt dr Jackson Avery
şi, în numele consiliului de administraţie al Spitalului Memorial Grey Sloan,
vreau să vă urez bun venit.
Vă mulţumesc.
În ultimul an, am trecut prin multe schimbări,
de la schimbarea numelui spitalului la schimbarea conducerii...
Şi toate acestea au fost o adevărată provocare.
Dar a fost o provocare pe care noi toţi
am îmbrăţişat-o cu mare bucurie.
Vă mulţumesc.
Noi, chirurgii...
Stai!
- Asta era în program? - Nu cred.
Nu! Trebuie să stai pe loc.
Poţi să ai leziuni interne sau fracturi.
Cred că sunt bine. Vedeţi?
Mi-e bine. N-am nimic.
Da, aş zice că e o fractură.
- Ce se aude cu ambulanţa, Avery? - Trebuie să sosească.
N-are puls. Nu te mişca. O să doară.
Număr până la trei. Unu, doi...
Trei!
- Crezi că se uită? - Cine?
Richie Rich. Pentru că arătăm grozav acum.
Cristina, nu se cade!
Edwards, ar fi bine să ai pe cineva care moare.
Sper din tot sufletul să împiedic asta, dr Yang.
Ross face o deschidere pericardică la urgenţe.
După ce aspiră lichidul, duceţi-l în sala de operaţie. Vin spre voi.
- Du-te, ne descurcăm noi aici. - Pe aici.
- Ce faci? - Mă întorc la spital.
- Un drogat cu endocardită are tamponadă. - Care drogat?
Sunt mai mulţi?
Esenţa e iertarea.
Asta e cel mai important.
El mă vede aşa cum sunt.
Şi mă acceptă cu toate greşelile mele.
Dar asta e... asta e totul.
Vorbim despre Matthew sau despre Iisus?
- Dr Robbins? - Da!
- M-aţi chemat... - Bună!
- Într-o debara? - Te rog să dai o fugă până la petrecere
şi să ne aduci o sticlă de şampanie pentru că
- Ni se termină. - Ni se termină.
Vreţi să mă duc să fur băutură
de la o petrecere la care nu am fost invitată?
Şi ceva de mâncare!
- A naibii zi! - Mulţumesc, Murphy.
Mulţumesc.
Crezi că o să mă ierte vreodată?
Probabil că nu.
Le spune tuturor celor de la petrecere că ai murit.
Suntem aproape gata de plecare.
Vin şi eu.
Cam cât am strâns?
Nici jumătate din cât ne-am propus.
Atunci ai ce face aici.
Sunt îngrijorată că are leziuni interne.
Aveţi grijă să-i facă rapid o tomografie.
Dv nu veniţi?
Suntem în concediu de maternitate. Avem o înţelegere.
Mer, hai să mergem. Avem nevoie de toată lumea.
Dă-mi drumul!
- Dă-mi drumul! - Dr Webber, vă rog!
- Dr Webber... - Mă ocup eu de el.
- Mă descurc. - Dă-mi drumul!
Nu vreau asta.
Am un pacient. E un nesimţit.
E un măgar. E pe moarte.
Şi nu renunţă la luptă, deşi nu am ce să mai fac pentru el.
Şi te am pe tine.
Tu ai un milion de opţiuni şi le refuzi pe toate.
Ai atelectazie.
Rişti să faci pneumotorax, pneumonie, sindrom de detresă respiratorie,
iar Meredith Grey e gata să te lase să intri în comă.
Dar eu nu sunt! Dacă respiri prin ăsta
plămânii tăi îşi vor reveni, te vei simţi mai bine.
E simplu ca bună ziua.
Ce vrei să faci?
- E o prostie. Pune-ţi asta. - Nu! Nu!
- Richard! - Nu.
Richard!
Ieşi naibii de aici!
Să-l scoatem de pe bypass şi să vedem ce-a ieşit.
E totul în regulă, dr Yang?
Deschiderea pericardică e o operaţiune destul de riscantă pentru un stagiar.
N-am avut de ales.
Sângele era prea îngroşat pentru pericardiocenteză.
Ba ai avut de ales.
Puteai să chemi pe cineva în clipa în care a început tamponada,
dar n-ai făcut-o.
Tu practic te-ai apucat să faci o operaţie la urgenţe
şi acum eşti cu mine aici,
iar Edwards a rămas la munca de jos.
- Eşti un rechin. - Ba nu! Jur că nu.
Ross, e un lucru bun.
Toţi marii chirurgi sunt rechini.
Vezi ce-ţi place şi apoi faci orice ca să obţii asta.
Cum fac eu. Şi nu te scuzi niciodată.
Rechinii nu-şi cer scuze.
- Monitorul. - Poftim.
De unde vine asta?
Vine dinăuntru. Ceea ce înseamnă că avem două opţiuni.
Unu... îl punem înapoi pe bypass, ne stricăm toată munca
şi găsim unde e problema, sau...
doi... Ghicesc, îi fac o sutură în U
şi să sperăm că nu îi fac inima praf pe parcurs.
Dr Ross, tu ce zici?
Rechinii nu înoată înapoi. Numai înainte... altfel mor.
Mergem pe opţiunea doi. Fir de Prolene 4-0.
Poftim.
Şi cu asta gata.
Şi acum ce ar trebui să se întâmple?
Dacă funcţionează, nimic. Da nu...
o grămadă.
Se ţine bine, rechinuţule. Se ţine bine.
- Murphy, alea nu sunt pentru tine. - Da, ştiu.
Mi-ai văzut soţia?
S-a urcat într-o ambulanţă cu un echipaj de salvare.
- La naiba! - Shepherd?
Shepherd! Wilson, unde naiba e Karev?
Întrebarea serii!
Ar fi trebuit să fiu la muncă acum.
Stephanie habar n-are ce norocoasă e.
Ar trebui să-ţi mulţumească în loc să fie supărată pe tine.
Da. Stai aşa, cum adică?
- Voia să vină în seara asta? - Şi-a cumpărat şi o rochie.
- Nu mi-a spus nimic. - Sigur că nu.
Dacă ar trebui să spună ceva, nu ar mai fi însemnat atât de mult
- ca dacă ar fi fost ideea ta. - Dumnezeule!
- Mă doare capul îngrozitor. - Nu mai contează.
Petrecerea s-a cam stricat de când trapezista a picat pe doamna aceea.
Când oamenii văd o tibie cum iese prin piciorul cuiva,
e cam dificil să schimbi subiectul conversaţiei.
O să se facă bine.
E un spital chiar...
...peste drum.
Doamnelor şi domnilor!
Oameni buni, aşteptaţi un moment.
Dr Bailey?
Vă rog, dr Bailey?
Dr Stuart la Terapie Intensivă.
De ce ai nevoie?
Nu am mai jucat şah de un an de zile.
Nu mai rezist să o luăm de la capăt, Gene.
Nu, ştiu. Voiam doar...
Tipii din parc nu m-au mai lăsat să mă mai joc.
Din cauza lucrurilor pe care le spun.
Nu încerc să vă jignesc.
Nu e adevărat.
Am spus câteva lucruri special ca să vă jignesc.
Aşa că... Îmi pare rău.
Nu trebuie să îmi faceţi pe plac, dar vă rog...
Mi-e teamă.
Nu am pe nimeni.
Nu vreau să fiu singur.
Ce faci?
Repar o ruptură gastrică. E distractiv.
Nu poţi să te decizi aşa tam-nisam să operezi.
Derek, tu te pricepi mai bine ca mine la fermecat donatorii.
Recunosc asta. Poţi să te ocupi tu de asta.
- Aveam o înţelegere. - Eşti binevenit să mi te alături.
Vino să-ţi pătezi mâinile de sânge.
O să te las chiar să ţii un retractor.
Bine, mă duc să mă schimb.
Chiar ne distrăm,
şi aveam nevoie de distracţie.
Şi eu.
Pot să-ţi probez piciorul?
Ce ai spus?
Eram încolţită de văduva Amos...
care, ştii, chiar e văduvă.
Avea o poveste aşa de tristă şi îşi scosese carnetul de cecuri...
Vai, sunt îngrozitoare.
Da.
Te cam înţeleg însă.
- Serios? - În situaţii din astea...
Nu e uşor.
Şi Cristina mă tot împinge să mă văd cu altcineva.
Doamne, eu nici nu vreau să mă gândesc la asta.
Da. Dar nu poţi să le mai spui oamenilor că a murit.
Da, ştiu.
Aveţi vizitatori.
- Ce vrea să facă? - Nu ştiu.
Observaţi vă rog, şuruburile pe care dr Torres
le plasează în poziţie... Aceea este fixarea externă
- despre care vă povesteam. - Avem voie să fim aici?
Da, am vorbit cu soţul Irinei.
A spus că dacă e ceva în care ea crede cu tărie,
este că spectacolul trebuie să continue.
În seara asta v-am pregătit un adevărat circ.
Însă aici este adevăratul spectacol.
Cu asta ne ocupăm noi aici.
O vom pune pe această femeie pe picioare.
Şi înainte să plecaţi,
v-aş ruga să ne ajutaţi să ne punem şi noi pe picioare.
De cât aveţi nevoie?
Oau!
De obicei mă prind de porcării din astea de la o poştă.
- Despre ce vorbeşti? - Ce naiba faci?
Nu e amuzant.
Nu mai face glume proaste din astea. Eu nu am treabă cu porcării.
Încercam doar să-mi iau sânge.
- De ce? - Cred că tatăl meu e în spital.
Nu înţeleg ce vrei să spui.
Nu ştiu. Nu pot...
Nu l-am mai văzut de 20 de ani.
Şi tipul ăsta... un drogat înveterat...
a făcut un accident de maşină, nu are acte, e zdrenţăros, făcut praf.
însă vocea cu care mi-a vorbit la Urgenţe... Mi-a zis Sinatra.
Am simţit că cineva mi-a turnat apă rece pe ceafă.
Nu mi-a trecut nici atunci.
- Deci îţi faci un test de paternitate? - Nu ştiu.
Nu.
Am crezut că o să-mi duc viaţa înainte fără să-l mai văd vreodată.
Sper să nu fie el.
Dacă faci testul, o să ştii sigur.
Dacă nu e el, sentimentul ăla o să dispară.
E posibil să ai dreptate.
Da.
Sunt destul de deşteaptă.
Şi ai ştii şi tu asta, dacă ai încerca să stai de vorbă cu mine
în loc să mă laşi baltă la petreceri cu fiţe.
- Îmi pare rău. - Mda.
Bun.
Operaţia aia a fost incredibilă.
- N-am mai fost aşa relaxată de luni bune. - Nici eu.
- Ce-i? - Amintiri.
Despre ce?
Tu, eu, un cabinet, chiloţii tăi prinşi pe avizier.
Balul.
Doar că atunci nu aveai sânge pe costum
- şi eu nu eram în trening. - Mie mi se pare sexy.
Iar acum faci tu faza cu sclipitul ochilor.
Nu ştiu despre ce vorbeşti.
Funcţionează?
Ce-i asta?
Primeşti un coleg de cameră.
Gene, Richard. Richard, Gene.
Linişte-te, nesimţitule.
După cum arăţi, nu s-ar zice că o să mai stai prea mult pe aici.
Aveţi aici o listă de instituţii care vă pot oferi îngrijire terminală.
Dat fiind că vă aflaţi amândoi în aceeaşi situaţie,
m-am gândit că aţi putea să le citiţi împreună.
Deschide o fereastră când ieşi.
Miroase de parcă a murit cineva aici.
Jake este la terapie intensivă. O să scape.
Cum merg lucrurile pe aici?
Ei, ştii şi tu...
grozav.
Nu-mi vine să cred că m-am agitat atât
doar pentru că nu m-am dus la o petrecere idioată.
Am făcut o trepanaţie, o cricotirotomie
şi am scos o bucată de sticlă atât de mare din faţa unui tip!
Ai avut dreptate. Sunt o vedetă.
Tu eşti o vedetă. Noi suntem vedete.
Nu suntem vedete. Suntem rechini.
Suntem rechini vedetă!
Hei...
Bine atunci.
Jackson!
Am auzit că sunteţi aici. Voiam doar să vă prind înainte să plecaţi.
Iată-mă.
- Îmi place albastrul. - Mulţumesc.
Sunt mai multe zerouri decât intră în căsuţa asta mică.
Hai să ieşim de aici.
Şi... unde anume?
Hai. Nu fii timidă.
Mă placi.
Nu cred să fi fost vorba doar de bani aici.
O, nu...
A fost vorba doar de bani.
Ai flirtat cu mine toată seara, m-ai făcut să scriu cecul ăsta mare
- Şi apoi nimic? - Da.
Şi nu te simţi prost măcar un pic din cauza asta?
Nu.
Asta te face şi mai atrăgătoare.
Îţi doresc o seară bună.
Nu e musai să fie vorba doar de bani.
Te-ai putea culca cu mine gratis.
Trebuie să vorbesc cu tine.
- Nu ştiu ce s-a întâmplat... - Las-o baltă!
Sincer, am păţit asta de prea multe ori.
Am îmbătrânit. Sunt prea ocupat ca să mă mai joc cu tine.
Eu nu mă joc.
Eşti supărată pentru că nu te-am invitat la prostia asta
şi acum te răzbuni pe mine cu Ross.
Nu e adevărat.
- Nu eşti supărată pe mine? - Ba da! Eram. Da, eram.
Ai dat o petrecere şi pe mine nu m-ai invitat.
Şi da, am fost puţin rănită din cauza asta.
Însă asta nu are nimic de-a face cu ce s-a întâmplat la Urgenţe.
Ross m-a sărutat.
Nu ştiu ce i-a venit.
Nu l-am încurajat.
Jur.
Bine.
- Bine? - Da... bine.
Şi asta nu a fost o petrecere. A fost o obligaţie de serviciu.
Nimeni nu voia să vină. Nu mi-ai închipuit că tu vrei.
Dacă e să fim împreună,
va trebui să începi să vorbeşti cu mine.
Nu te mai înfurii
ca apoi să aştepţi să vezi dacă mă prind că eşti supărată
- sau alte chestii de genul ăsta. - Da, bine.
Nu voiam să mă sărute el.
Vreau să mă săruţi tu.
Poftim.
Au pus poza unui iepure care ţopăie pe o pajişte.
Soare, margarete şi nişte iepuri afurisiţi.
Ar putea fi şi mai rău.
Ai putea să mori în patul ăla...
în camera asta.
Spitalul ăsta ar putea fi ultimul loc pe care îl vezi.
Nu vrei să mori aici.
Nu. Nu vreau.
E o pajişte drăguţă.
Dacă e să crăp, ar fi frumos să se întâmple afară.
Mâncarea măcar o să fie mai bună decât ce ne servesc aici.
Lăturile astea nu le-aş da nici măcar la ţigani.
Am zis nu le-aş da". N-am zis nimic rău.
Te duci înapoi?
Nu, mă duceam acasă.
Te înţeleg că nu vrei
să ieşi cu altcineva. Unii oameni sunt...
...scârboşi.
Însă noi nu suntem aşa. Vrei să mergem la Joe's?
- Bună! - Bună!
- Scuze, e un moment prost? - Ai ajuns şi tu aici?
Da... de fapt,
îmi pregătisem o scuză bună,
dar acum am uitat-o complet.
Eu mă duceam acasă.
Mi-a făcut plăcere de cunoştinţă.
Şi mie.
Noapte bună.
Uvertură, cortină, lumini.
Am primit rezultatele.
Acum e momentul...
noaptea nopţilor.
- Nu vreau să ştiu... - E tatăl tău.
Ce?
O, Doamne! Ţi-am luat-o înainte.
Îmi pare rău.
Alex!
Eu stau în faţă! Mi se face greaţă în spate.
S-ar putea să mi se facă greaţă în faţă.
Mulţumesc.
Mă pregătesc să-mi dau examenul de stagiatură,
ceea ce înseamnă că în curând o să fiu rezident în anul doi.
Nu mai am timp de supravegheat copii.
Şi aş aprecia dacă, începând de acum încolo,
m-aţi trata cu respectul cuvenit.
Eşti adorabilă.
Scuze.
S-a terminat cu repetiţiile şi bibilitul de roluri.
Ştim fiecare replică pe de rost.
- Ross, ce se întâmplă? - Tamponări succesive la Urgenţe.
Ar fi păcat să trezim copiii.
Seara asta, o să atingem noi culmi.
Să înceapă spectacolul.
Şi gata.
Sunt dr Grey.
Traducerea şi adaptarea: BlackAmber, ploi78 & JohnnyB
Comentarii pe www.tvblog.ro