Din episoadele anterioare...
Ce vrei?
O să mă omori?
Am vrut să văd dacă eşti bine.
Asta nu e discuţia pe care urma să o avem, nu-i aşa?
Ştiu că-ţi este frică de el.
Cineva m-a învăţat odată
un mod inteligent de a elimina ameninţarea...
Pune pe altcineva să o facă.
Derek.
Au omorât-o pe fata care m-a salvat, aşa că o să-i omor şi eu.
Înapoi la locurile voastre.
Nu te mai gândi la asta, omule.
De parcă tu nu te-ai gândi?
Am zis să nu te mai gândeşti.
Nu pot.
Nici nu poţi face nimic.
Eşti sigur de asta?
- E totul bine? - Da.
De ce?
Ţi-ai verificat telefonul de trei ori în ultimele cinci minute.
Aştept un mesaj.
- Şi este important? - Nu, nimic.
Scotty.
Scotty?
- Mă auzi? - Da, scuze.
- Care e cuvântul? - "Anacronism."
Ceva ce există dintr-un alt timp.
Frumos. Bine, următorul cuvânt. "Absurd."
- Îl poţi folosi într-o propoziţie? - Da, pot.
E complet absurd că suntem într-un autobuz acum,
pe drum spre un cros stupid după tot ce s-a întâmplat... absurd.
Nelalocul lui, ridicol, absurd.
Perfect. Bine, următorul cuvânt. Darach.
Darach este un substantiv.
Trebuie să vorbim despre asta până la urmă, bine?
Şi o stăm în chestia asta cam cinci ore, aşa că, de ce nu?
Următorul cuvânt... "intransigent".
Încăpăţânat, obstinat.
Eşti bine, amice?
N-ar fi trebuit să venim.
Ştiam eu. N-ar fi trebuit să venim.
A trebuit.
E siguranţă în numere.
Dar e şi moarte în numere, bine?
Se numeşte masacru...
sau vârsare de sânge, carnagiu, măcel, masacru, asta e chiar...
În regulă, Scott, îi spun antrenorului că...
Nu, nu, nu. Sunt bine.
Nu pari a fi bine.
Lasă-mă să văd?
Sunt bine.
- Lasă-mă să văd, bine? - Bine.
Tipule...
Ştiu că arată rău, pentru că sunt făcute de un Alfa.
Durează mai mult să se vindece.
Cum se face că Boyd şi Isaac nu au nimic?
Nu-mi vine să cred că e mort.
Nu-mi vine să cred că Derek e mort.
Traducerea şi adaptarea: Ionut666 & Neoh (c) Titrări Team
Teen Wolf Sezonul 1 Episodul 5
Mă apropii prea tare?
Sunt mult prea proape, nu-i aşa?
Depinde.
Doar urmăreşti autobuzul,
sau plănuieşti să-l încaleci la un moment dat?
Da, ar trebui să încetinesc.
Şi asta depinde.
Te referi la autobuz sau la fostul prieten pe care-l urmăreşti acum?
După ce s-a întâmplat, nu-l mai scap din ochi.
Şi apropo, toate astea au început când mi-a bătut la uşa mea.
Pentru ce?
Am găsit-o în afara şcolii,
exact unde Isaac i-a forţat pe Boyd şi Cora să se întoarcă.
De unde ştii că nu e de la echipa arcaşilor.
N-avem o echipă de arcaşi.
Şi chiar dacă am avea,
probabil că n-ar folosi săgeţi militare cu vârfuri din titan.
M-am documentat.
Poate că e a lui tata.
Am crezut că aveţi un fel de înţelegere să staţi departe de toate astea.
De asta ai venit aici?
- Ca să-mi spui să nu mă implic? - Nu.
Bine.
Pot să-mi port singură de grijă.
Ştiu.
Dar tipii ăştia, Allison,
dacă n-ai remarcat până acum, sunt înfricoşători.
În plus, au şi nişte avantaje mari, cum ar fi puterea supraomenească.
Tu eşti destul de puternic şi-ţi pot face faţă.
Eu?
Crezi că n-am nicio şansă împotriva ta?
N-am spus asta.
Poate că nu ţi-ai dat seama, dar sunt destul de bună la tras cu arcul.
Dacă nu l-ai avea?
Eu tot am super putere.
Am abilităţi şi antrenament.
Eu am gheare.
Sunt mai isteaţă.
Eu sunt mai rapid.
Dovedeşte.
Am înţeles, poţi să-mi dai drumul acum.
- Îmi pare rău, eu... - Nu-ţi... cere scuze.
Ai dreptate.
- Încercam doar să... - M-am prins. Te-ai făcut înţeles.
Allison, gemenii doar se jucau cu noi. I-am văzut pe ceilalţi.
Nu-ţi spun asta pentru că nu cred că mă puteai bate uşor dacă ai fi vrut.
Ţi-o spun pentru că mă sperie de moarte.
Şi-ar trebui să te sperie şi pe tine.
Coborâţi?
Ştiu unde sunt.
Aceeaşi clădire în care e familia Argent, ştim.
Cora şi cu mine am urmărit gemenii.
Atunci vor ca voi să ştiţi.
Sau, cel mai probabil, nu le pasă.
Ce e asta?
Nu-i evident?
Punem la cale un plan, mai precis o lovitură preventivă.
- Vreţi să-i atacaţi? - Mâine, iar tu o să ne ajuţi.
Voi doi, la locurile voastre.
Jared, iar ai rău de maşină? De fieca...
Cum de reuşeşti să urci în autobuz?
Uită-te la mine.
Nu, nu te uita la mine. Uită-te la orizont.
Ţine-ţi ochii... ţine-ţi ochii pe orizont.
McCall, nu şi tu.
Nu, dle antrenor, sunt bine.
Scott, iar sângerezi.
Şi nu-mi spune că durează mai mult până te vindeci, da?
Sunt sigur că sângerezi, asta înseamnă că nu te vindeci deloc.
Ne ascultă.
- O să ne facă ceva? - Nu în faţa atâtor oameni.
Bine, dar cum rămâne
cu cele două bombe cu ceas care stau lângă el?
Nu, n-o vor face. Nu aici.
Dacă o fac?
- O să-i opreşti? - Dacă trebuie.
Sunt cu un etaj mai sus ca ei, chiar deasupra lui Allison.
Să-i ucidem primii, ăsta e planul?
Îi vom lua prin surprindere.
De ce e crima mereu pe primul loc?
Doar de data asta, îi poate veni cuiva în minte
un plan în care nu e nevoie să omorâm pe cineva?
Nu oboseşti niciodată să fii mereu bunul samaritean, nu-i aşa?
- Nu că n-aş fi de acord cu tine. - Eu sunt.
De ce avem nevoie de puştiul ăsta?
Puştiul ăsta ne va ajuta să-ţi salvăm viaţa.
Şi ştii prea bine că nu putem aştepta ca ei să facă prima mutare.
Nu putem învinge o haită de Alfa.
De asta îl vom ataca pe Deucalion, doar pe el.
Tăiem capul şarpelui şi corpul moare.
Doar că ăsta nu-i un şarpe, e o hidră.
Şi cum a spus şi Scott, toţi sunt Alfa.
Deucalion e încă liderul lor.
Să sperăm.
Pentru că ştii ce s-a întâmplat
când Hercule a tăiat unul din capetele Hidrei?
Au crescut încă două în locul lui.
Cineva şi-a citit lecturile pentru vacanţă de vară.
Chestia cu "să nu-l scapi din ochi" e ceva literal sau o regulă generală?
- De ce? - Nu mai ai benzină.
Da.
Şi sunt destul de sigură că autobuzul ăla are mai mulă benzină decât Toyota asta.
Dacă ne oprim?
Chiar e o problemă aşa mare?
Adică, doar nu-i pierdem, dar ştim încotro se duc.
- N-ai văzut ce s-a întâmplat. - Ştiu cine a început totul.
- Asta ţi-a spus Aiden? - Aiden?
Stai puţin.
De asta m-ai invitat în excursia asta?
Doamne.
Îi supraveghezi pe ei dar şi pe mine.
- Aşadar, nu se întâmplă nimic între voi? - Mă simt jignită de insinuare.
- Chiar nimic? - Nimic.
Ce crezi că faci?
- La ce te referi? - La mâinile tale.
- Sunt pe talia ta. - Ştiu.
- Ce crezi că sunt, călugăriţă? - Pune-le undeva mai folositor.
- Aşa e mai bine? - Acceptabil.
Ce e?
E un tir răsturnat câţiva kilometri mai în faţă.
Am putea rata întâlnirea.
Boyd?
Ce... ce e... Scott? Unde te duci?
Boyd. O să facă ceva.
- De unde ştii? - Uită-te la mâinile lui.
Haide, Scott, pune-le deoparte.
Ar trebui să fiu surd, orb şi paraplegic ca tu să fii o ameninţare adevărată.
Sau poate c-ar trebui să încerci.
Pulsul tău e stabil.
S-ar putea să-ţi fie frică de mine, dar te controlezi.
Poate te ridici aşteptărilor, devenind un Alfa prin uciderea unuia.
Eu nu sunt ca tine. Nu trebuie să omor oameni.
Nu încă.
Dar vin momente, anumite momente când îţi dai seama
că singura cale prin care poţi proteja o persoană este să omori o alta.
Vrei să mă ameninţi?
- De asta eşti aici? - Nu, locuiesc aici.
- Ce? - Eu locuiesc aici.
E o clădire grozavă. Şi vecinii sunt suprinzător de prietenoşi.
- Ce vrei? - Vreau să văd de ce eşti în stare.
Poate să apese cineva butonul pentru Penthouse?
Sunt doar eu, unchiul tău, unchiul Peter.
Unchiul Peter care a omorât-o pe surioara Laura.
N-a fost momentul meu cel mai bun, nu.
Dar nu sunt singurul membru al familiei cu probleme.
Derek ţi-a spus cumva că şi el m-a omorât pe mine?
Mi-a sfâşiat gâtul de la o ureche la alta.
Asta înseamnă c-ar trebui să am încredere în tine?
De fapt, mă întreb dacă eu pot avea încredere în tine.
Mă ştii de 17 ani.
Te ştiu doar de 11, ultimii 6 rămânând în mister.
Şi nu-mi plac lucrurile misterioase.
Ce cauţi aici?
La fel ca şi tine... mă întreb unde au dispărut corpurile.
Mă întreb dacă au fost luate,
sau poate unul din ei a reuşit să se ridice şi să plece,
lăsându-ne pe noi doi aici
să răspundem la întrebarea cea mai importantă.
Care anume?
Nu ştiu ce o să fac.
Să încerc în continuare să-i fac să mă asculte?
Să-i spun lui Derek că vor muri toţi din cauza lui?
Cum salvezi pe cineva care nu vrea să fie salvat?
Cum să-i opresc?
Nu-i opri. Condu-i.
Dă-mi drumul.
Ai vreun plan?
Spune-mi planul tău minunat şi-ţi dau drumul.
Ce o să faci? O să-i omori chiar aici?
Şi apoi ce urmează?
- Ce o să faci după asta? - Nu-mi pasă.
Mie îmi pasă.
Încă eşti rănit.
Sunt bine.
Lasă-mă să găsesc ceva, ceva ce nu se sfârşeşte cu moartea cuiva.
Bine.
Criza a fost rezolvată?
În regulă, bine.
Pentru că avem altă problemă.
Ethan îşi tot verifică telefonul, cam la fiecare cinci minute.
Parca ar aştepta pe cineva,
ca şi cum ar aştepta un mesaj sau vreun semnal de la cineva.
Nu ştiu, dar e ceva rău, am o presimţire.
Am un ochi foarte ager când vine vorba de rău,
dar ştii ceva.
Dar nu-mi place că stă pe lângă Danny.
Da, nici mie.
Mă duc să văd ce aşteaptă.
- Ce faci? - O să-l întreb.
S-a întâmplat ceva?
De fapt...
Mă întrebam acelaşi lucru ca şi tine.
N-a fost foarte subtil.
Ennis?
Bine, asta înseamnă că...
nu e mort.
Nu încă.
E deschis.
Am cam avea nevoie de puţin ajutor.
Încearcă la spital.
Deschide uşa, Alan.
Nu.
Ajută-ne.
Sau poate o ucid pur şi simplu.
Aici nu o vei face.
Îţi sugerez să pleci.
Nu mă face să insist.
Alan, dacă moare, se vor duce după ceilalţi.
Şi să nu crezi că protejatul lor, Scott,
nu va găsi o modalitate să se implice.
Îl vor ucide.
Ştii că aşa este.
Alan, te rog.
Jared, te-am avertizat.
Am o problemă cu asta.
Dacă tu vomiţi, voi vomita şi eu.
Şi va fi profund desgustător.
Te rog să nu vorbiţi de asta.
Nu sună bine.
Aş putea să vomit pe tine doar ca să demonstrez ceva, Jared.
Nu e bine. Nu e bine.
Voi restul
o să ratăm această întâlnire din cauza unei mici probleme în trafic,
o atenţionare de tornadă, sau Jared.
O să facem ca asta să meargă.
Nimic nu ne va opri!
Stilinski, lasă mâna jos.
E un mic restaurant la câţiva km distanţă.
Nu ştiu dacă e bine să ne oprim şi după...
Nu ne vom opri.
Bine, dar dacă ne oprim...
Stilinski!
Taci! Serios vorbesc!
E un autobuz mic!
Nu-mi mai adresa întrebări!
Îl urăsc.
L-ai sunat pe Deaton?
Tot intră căsuţa vocală.
Gata! Le sun pe Lydia şi pe Allison.
Cum ne vor ajuta din Beacon Hills?
Nu sunt acolo. Ne urmăresc de câteva ore.
E patetic.
Bună, Stiles.
Da, suntem pe cale să intrăm la un film, cu popcorn şi...
Ştiu că sunteţi în spatele nostru.
- Pune-mă pe interfon. - Bine.
Fiţi atente, Scott e încă rănit.
Cum adică încă? Nu se vindecă?
Nu, nu se vindecă.
Cred că totul se înrăutăţeşte.
Sângele s-a transformat într-o culoare neagră.
Ce-a păţit?
Nu ştiu...
Crezi că sunt expert în vârcolaci?
Cum naiba să ştiu asta?
Trebuie să-l dăm jos din autobuz.
Şi unde să-l ducem, la spital?
Dacă e pe moarte, da.
Stiles, e un popas la câţiva km.
Spune-i antrenorului să tragă pe dreapta.
Da, am încercat.
- Înţelege-te cu el. - Să mă înţeleg?
L-ai cunoscut cumva?
Încearcă ceva.
Dle antrenor, avem cinci minute pentru a merge la toaletă, nu?
Mă ţin de circa trei ore...
Sunt aproape 100 km până la următorul popas...
Să te ţii atâtea ore nu e bine...
Vezica unui om nu e chiar...
Dle antrenor, asta e...
Puteţi...
Lasă-mă să vorbesc! Eu...
De fiecare dată...
Întoarce-te la locul tău, Stilinski!
Bine!
Jared, uită-te în faţă.
Bună, Jared.
Ce faci?
Jared, eşti un tâmpit!
Cineva să aducă nişte prosoape şi un mop sau un nou autobuz.
Dumnezeule!
De ce nu ne-ai spus?
- Scuze. - Bine.
Lasă-mă puţin, bine?
Asta n-ar trebui să se întâmple.
L-am văzut vindecându-se la răni mai dure ca asta.
Bine, atunci ce facem?
Sunăm la salvare?
Dacă e prea târziu? Dacă ei îl pot ajuta?
Trebuie să facem ceva.
Ar putea fi psihologic.
Cum adică, poate fi psihomatică?
Somatoformică.
Som...
O boală fizică din cauze mentale.
Da, totul e în capul lui.
Totul e în capul lui?
Din cauza lui Derek.
Nu vrea să se vindece pentru că Derek a murit.
Deci ce facem?
Îl coasem.
Vorbesc serios.
Poate că tot ce trebuie să facă e să creadă că se vindecă.
Cineva să întoarcă semnul de la uşă pe "închis".
Asta ar putea dura ceva.
Va avea nevoie de un alt tricou.
- Unde e geanta lui? - Mă duc eu s-o aduc.
Oricum urăsc acele, deci...
- Ştii cumva ce să faci? - Da, tata m-a învăţat.
Cât de repede va...
Vreau să zic, autobuzul, autobuzul poate pleca.
Asigură-te că nu pleacă.
Pot ajuta. Haide.
Bine.
Bine, stai cu mine.
Stai cu mine, da? Stai cu mine.
Sunt obosit.
Scott, uită-te la mine, bine?
Continuă să te uiţi la mine.
Haide.
Fii tare.
De necrezut.
Ţi-am cerut să faci ceva simplu?
Nu poţi să ţii un ac?
Încerc.
Vrei simpatia mea?
Pentru că eşti doar o simplă fetiţă de 17 ani
şi asta e prea mult pentru tine.
Treci peste!
Bagă acul.
Mâinile mele continuă să-mi tremure.
Respiră. Allison, respiră.
Încearcă din nou.
Bine.
Cum ne comportăm într-o situaţie ca asta?
- Allison! - Medical.
Şi?
Şi fără... fără emoţii.
Atunci nu mai plânge şi fă-o odată.
Nu muri, nu muri.
Să mergem.
Înapoi la autobuz!
Bine.
Scott. Scott?
Scott?
Scott.
Scott?
Scott!
E vina mea.
Scott, uită-te la mine.
E în regulă.
- Tu ai făcut asta? - Da.
Frumos.
Poţi sta în picioare?
Bine. Pune-ţi asta.
Unde te duci?
Voiam să mă duc să mănânc ceva.
Super. Vin şi eu.
E în regulă, frăţioare. Pot mânca singur.
Ce-ţi cumperi?
Mâncare mexicană.
Frăţioare, îmi place mult mâncarea mexicană...
Isaac.
Pot mânca şi singur.
Nu te duci singur.
Haide.
Doar vom vorbi cu el, încearcă să te înţelegi cu el.
Asta e tot, bine?
Ce?
Nimic. Doar că, îmi e foarte foame momentan.
Şi mie.
E în regulă? Te simţi bine?
Da. Stiles. Unde-i Stiles?
Încearcă să-l oprească pe dl antrenor.
Tot nu avem motorină.
Nu-l las aici.
Atunci trebuie să lăsăm maşina aici.
- Sună bine. - Ce?
Asta nu a fost o sugestie.
Allison, stai.
Dă-o-n mă-sa!
Nu ai venit singur.
Da. El e Isaac.
Nu vorbesc despre Isaac.
Ştiai că voi face asta?
Derek, stai.
Nu trebuie să faci asta, ca nimeni să nu păţească nimic.
- Dacă mai moare cineva... - El.
- Doar el. - Doar eu?
Cum de un orb găseşte drumul într-un loc ca asta, de unul singur?
- Stiles, ce s-a întâmplat? - S-au dus după el.
Le-am spus ce s-a întâmplat cu el
şi ei s-au dus pur şi simplu după el.
Cine, Boyd?
Isaac, Isaac, Isaac!
Înapoi! Stai.
Isaac!
O clinică veterinară?
Nu e aşa normal după cum pare.
Jumătate din clădire e făcută din cenuşa vulcanică.
Nu prea ştiu cum să intru.
Poate că ai putea încerca ca oamenii normali
şi să ciocăni la uşă.
- Sunt aici. - Cine?
Toţi.
Cum e pacientul tău?
E cam rece.
Şi prognoza?
Surprinzător de optimistă.
Se va face bine.
Cred că i-ai cam supraestimat şansele.
Dar cum ştim cine e acolo? E Derek sau Ennis sau amândoi?
Ceva ştim sigur... Aia nu a fost pentru Derek.
Ucide-l!
Ceilalţi pot pleca.
Eşti rănit.
Fă-o, Derek. Fă primul pas.
Eşti serios cu acel puşti?
Uită-te la el.
E un Alfa?
La ce?
La câţiva adolescenţi nefolositori?
Unii sunt mai promiţători decât ceilalţi.
Hai să-i dăm ocazia să dovedească ce poate.
Ce va fi, Derek?
Haita sau familia?
Ochii tăi...
Acoperă-ţi ochii!
- Cineva trebuie să-i ajute. - Nu noi.
Repun în funcţiune afacerea de consilier
şi tu ei nevoie să termini liceul.
Asta e normal.
Şi cu asta am fost de acord.
Deci ignorăm totul?
Nu ne băgăm.
Acolo este o haită de Alfa care încearcă să-mi ucidă prietenii.
Cum să nu mă implic?
Există o vorbă pentru asemenea situaţii,
cu cât eşti mai bun cu atât trebuie să navighezi pe ape mult mai tulburi.
Se cheamă, "a scăpa ca prin urechile acului".
Înseamnă că găseşti calea sigură între două forţe combatante.
Sună a laşitate.
Ei nu sunt familia ta.
La câţi membri din familie am pierdut, mi-ar prinde bine nişte prieteni.
Allison.
În regulă. Hai să mai revedem planul
încă o dată.
Deci e sacrificiul, nu?
Tot ce are legătură cu ei şi cineva care se crede
că e un druid întunecat, sau ceva de genul ăsta.
Sau chiar e un druid întunecat.
Un Darach.
Ştii... în culturile străvechi
se sacrificau oameni ca pregătire înainte de război.
Deci noi ne confruntăm cu vârcolaci Alfa împotriva druizilor întunecaţi.
Da.
Dacă e mort cu adevărat, nu e vina ta.
Poate.
Mai ştii despre toate chestiile pe care le-am vorbit
când te-am acuzat că nu ai fost acolo,
sau când ai fost acolo unde nu trebuie să fii?
Mulţumesc că nu m-ai ascultat.
Ce-i?
Mă uitam în ochii tăi.
Nu cred că eşti conştientă în ce te-ai băgat.
E cam târziu să o faci pe fratele mai mare, nu crezi?
Traducerea şi adaptarea: Ionut666 & Neoh (c) Titrări Team