Anterior în Dexter...
Doamne.
Dexter, ce mama mă-sii?
Travis era aici, s-a dat la mine.
Când mă gândesc la tot ce a făcut,
îi doream moartea, aşa că l-am omorât.
Trebuie să anunţ asta.
Poate c-ar trebui să scăpăm de cadavru.
Benzină, foc...
Va şterge orice urmă de-a noastră.
Niciodată n-am vrut să treacă prin aşa ceva, Dex.
Nici eu.
Am găsit o lamelă cu sânge
identică cu cea găsită în maşina lui Doakes.
Răufăcătorii încă lipsesc şi Doakes...
A fost Măcelarul din golf. Punct.
Trebuie să-mi păstrez secretul în siguranţă.
Altfel viaţa mea... a ei... niciodată nu vor mai fi la fel.
Eşti un criminal în serie?
Omor doar anumiţi oameni.
Doamne. Eşti Măcelarul din golf?
Tata m-a învăţat. Mi-a dat un cod.
Tata ştia?
Eşti ca un magnet. Lucrurile rele se ţin scai de tine.
Dexter e un analist al stropilor de sânge,
şi Doakes a crezut întotdeauna că era ceva ciudat la Dexter.
Dacă Doakes era pe urmele lui?
Măcelarul din golf. Maria crede că ai putea fi tu.
Eu?
Hannah McKay. A înjunghiat o femeie de 5 ori.
Nu mă gândesc decât să-i dau ce merită.
Fă ce trebuie.
Dexter...
Eşti singura de care nu trebuie să mă ascund.
Poate mă înţelegi mai bine decât o fac eu.
Te iubesc.
E din cauză că e o criminală în serie?
Simt că dacă mă iubeşti vei accepta asta.
Dacă te iubesc? Sunt îndrăgostită de tine!
Ce...
Debra a avut un accident de maşină.
Ai otrăvit-o pe Debra.
Trebuia să mă alegi pe mine.
E sora mea.
La revedere, Dexter.
Imagini de dinainte ca pompierii
să primească apelul c-a luat foc biserica.
Ce făceai acolo, locotenente?
Suntem în belea chiar aşa de mult?
Dacă DVD-ul ăla e tot ce are, mă descurc.
LaGuerta e nevinovată.
Nici măcar nu se potriveşte codului.
E singura opţiune.
Hector Estrada.
Aveam 3 ani când mi-ai omorât mama.
Eşti Dicky Moser!
Dexter Moser.
Mai trebuie să omor pe cineva.
Nu-i aşa de uşor.
Nu pot lăsa ca Deb să cadă vinovată pentru faptele mele.
Dexter, sunt Deb.
Te rog să nu faci nimic.
Care-i planul?
Am folosit arma ei să-l împuşc pe Estrada în rană.
Voi folosi arma lui Estrada s-o împuşc pe LaGuerta.
- Deb... - Dexter...
N-ar trebui să te afli aici.
De ce n-ar trebui să fiu aici?
Împuşcă-l, Debra.
Trebuie să-i pui capăt. Împuşcă-l.
Stai!
Fă-o, Debra. Împuşcă-l.
Fă-o! Împuşcă-l!
El nu-ţi seamănă. Tu eşti un om bun.
Nu îi semeni. Doboară-l!
Tot ce-a spus e adevărat.
Eşti un om bun.
Fă ce trebuie.
Dex...
" O ZI MINUNATĂ"
Traducerea şi adaptarea: Snake_Eyes & Dobra
titrări Team
O criză te ajută să realizezi cine eşti.
Unui om bun i-ar părea rău de moartea lui LaGuerta.
Adevărul e că mi-a rezolvat toate problemele.
M-a pus din nou pe drumul cel bun.
În şase luni trecute de atunci,
am antrenat echipa lui Harrison de fotbal la un campionat...
am refăcut echipa de bowling...
mi-am făcut noi prieteni.
Sunt un supravieţuitor.
Şi-a ales o carieră în poliţie.
Şi ştiu precis
că n-a regretat nici măcar o zi.
E o alegere pe care nimeni n-o ia uşor.
Va veni şi mătuşa Deb?
Nu cred, dar ne vom întâlni cu ea curând.
Maria a fost importantă pentru mine.
A fost o poliţistă bună. A fost şefa mea.
Şi soţia mea pe o perioadă scurtă.
Dar cel mai mult mi-a fost prietenă.
Îmi lipseşti, Maria.
Tuturor ne lipseşti.
Te salutăm cu mult respect.
Îţi mulţumesc, locotenente Batista.
Acum, am dori să dedicăm
acest moment comemorativ în onoarea ei.
Doamnelor şi domnilor, colegi ofiţeri,
vă prezint banca Căpitan Maria LaGuerta.
Ei bine, noi am plecat la cursul de înot.
- Spune-i pa-pa lui tati. - Pa-pa, tati.
Ne vedem după servici, Harrison.
Bine.
O bancă. De ce o bancă?
Merita ceva mai mult decât un loc unde oamenii să-şi parcheze fundurile.
E o bancă drăguţă.
E din beton, foarte robustă.
Le poţi cumpăra în parcarea de la Home Depot.
Îmi cer scuze. Am fost insensibil?
Nu, exact asta am vrut să spun.
Totul pare atât de... rece.
Frate...
... văd că încă te doare.
Bine, uite ce e,
în primul rând, e ciudat să te-aud vorbind spaniola.
În al doilea rând, nu mă mai atinge.
Au trecut 6 luni
şi ţi-e greu să treci peste.
Cum pot trece peste?
Sufrageria mi-e plină cu lucruri de-ale ei.
Să ştii că are dreptate? Au trecut 6 luni.
Poate ar trebui să scapi de ele.
Şi apoi? Dispare?
Dex, am sperat
să treacă şi sora ta.
Deb cum se simte?
A vrut să vină dar lucrează intens.
Se simte mai bine?
- Da, minunat. - Mă bucur să aud.
I-a picat cam greu moartea lui LaGuerta.
Cu toate că nu păreau aşa de apropiate.
Nu-ţi poţi da seama cum vei reacţiona.
Când Mike Anderson a fost omorât,
am vrut să stau departe de toate astea.
Moartea Mariei m-a adus înapoi.
M-a făcut să urmăresc oameni răi în continuare.
Nu-ţi pot spune de câte ori
am vrut să fac ce a făcut Deb...
să plec de aici la masă şi să nu mă întorc vreodată.
Deb poate fi impulsivă câteodată.
Spune-i să mai treacă câteodată.
Locul nu-i la fel fără ea.
Pentru un timp am auzit de ea în fiecare zi,
cerând câte o favoare.
Dar n-am mai vorbit cu ea de câteva săptămâni bune.
De ce?
E plecată din oraş.
Aşa-i. Cheile.
Nu, Fort Lauderdale.
Aşa-i. Fort Lauderdale.
Când se întoarce, hai să organizăm ceva.
I-ar prinde bine să ne vedem.
Da, aşa e.
Îi voi spune.
Sunt Deb. Lăsaţi un mesaj.
Cutia poştală a abonatului e plină.
Vince.
Îmi poţi ţine locul în dimineaţa asta?
Mereu o fac.
Deb trece prin asta în felul său.
Aş vrea să vorbim din când în când.
Trebuia să fie pentru amândoi.
Îmi cer scuze. M-am lăsat dusă de val.
Va trebui să împarţi.
Trebuie să răspund.
- Sunt afaceri. - Bine.
Da.
Nu, n-o împart. Totul sau nimic.
Ăsta-i cel mai bun preţ.
N-ai mai lucrat cu mine înainte,
dar ştii că-i o afacere corectă.
E 11:47.
Ai timp până mâine la aceeaşi oră.
Amatorii naibii.
Ce s-a întâmplat cu oamenii normali?
Nu ştiu. Au dat bir cu fugiţii.
Haios, a fi paravan
nu pare să fie ocupaţie pe termen lung.
Dar tipul ăsta? E de încredere?
E cineva de încredere?
Dacă vrei te acopăr eu.
Nu vreau să te implic.
- Da, dar sunt... - Debbie.
Apreciez...
dar mă descurc.
Ce vrei să faci azi?
De preferat ceva cu tine în bikini.
De ce nu închiriem o barcă?
Ca un ponton, o chestie mică,
am putea ieşi, să ne relaxăm pe apă.
Nu, hai să luăm ceva rapid. O barcă cu motor.
Am putea enerva vasele de croazieră.
Îţi place să creezi probleme, aşa-i?
Nu mă pot abţine.
E ciudat cum funcţionează lucrurile astea.
La ce te referi?
Când te-am întâlnit,
am stat aproape o oră în bar.
Eram pe picior de plecare.
- Apoi ai intrat tu. - Da, aşa e.
E haios cum ceva atât de simplu
ca persoana ta intrând pe uşă la momentul potrivit
poate schimba brusc totul.
Da.
Ce cauţi aici, Dexter?
Ar putea fi în interior.
Ştii prin ce trece.
Ar fi putut...
face ceva.
Deb.
Deb, eşti aici?
Nu-i aici, Dexter.
Te-a rugat s-o laşi în pace.
Pentru cât timp?
N-am mai vorbit cu ea de o lună.
N-am mai văzut-o de 2 luni.
A dispărut.
S-a ascuns de tine, Dexter.
Asta-i hotărârea ei.
Ce-i asta?
Xanax.
Paxil.
Adderall.
Iarăşi Xanax.
De la doctori diferiţi.
Şi un recipient.
Minunat, amestecă tot rahatul ăsta.
Trebuie s-o găsesc.
Dexter, tu eşti problema, nu soluţia.
Cel mai bun lucru e să stai departe de ea.
Eu sunt singurul care ştie ce s-a întâmplat.
Sunt singurul care o poate ajuta.
Are nevoie de mine.
Sunt Deb. Lăsaţi un mesaj.
Căsuţa vocală a abonatului e plină.
Trebuie s-o găsesc.
- Bună. - Salut.
Te pot ajuta?
- Da, sunt... - Dexter Morgan.
- Elway. Drăguţ loc. - Mersi.
Da, e un pas mare
de la biroul Furturi din cadrul Poliţiei Miami, nu?
Şi e o schimbare bună şi pentru Deb.
Foarte deşteaptă să treacă
în sectorul privat.
E aici?
Nu.
Ştii când se va întoarce?
N-am idee.
Nu-mi place când dispare aşa.
Adică?
Adică nu anunţă când trebuie.
De când nu mai ştii nimic de ea?
De câteva săptămâni, cel puţin.
Asta e normal?
Normal că nu. Vorbim de Debra Morgan.
Nu există "normal" când e vorba de ea.
Dar asta a fost înţelegerea când am angajat-o.
E propriul ei şef,
alege singură cazurile la care vrea să lucreze,
şi ne anunţă când doreşte.
Dar...
Dar ce?
N-a aşteptat niciodată 2 săptămâni până să mă sune.
La ce caz lucrează?
Furturi minore. Un tip scăpat pe cauţiune.
Numele lui este...
Briggs.
Andrew Briggs.
Pierderea urmei şi vânătoare de recompense?
Nu e sub nivelul ei?
Mie-mi spui?
Am încercat să-i dau clienţi mai mari,
cazuri mai importante,
dar pare să-i placă munca urâtă de jos.
Sora ta caută emoţia.
- Serios? - Sunt bani câştigaţi uşor.
Ia un procent din tot ce aduce, aşa că...
Ce-mi mai poţi spune despre caz?
Nu am ce să-ţi mai spun.
Găseşti tipul şi-l aduci înapoi.
Dacă aduce înapoi şi bijuteriile,
primeşte o cotă parte.
Asta-i tot ce ştii?
Ţi-am spus că nu le are cu anunţatul...
Trebuie să plec.
Dacă primeşti veşti de la ea, sună-mă!
Aşa o voi găsi pe Deb?
Moartă şi singură?
- Te uiţi la fundul meu? - Nu.
Adică da. Ce mărime porţi?
Nu te interesează.
Am toate hainele Mariei,
şi m-am gândit că poate...
Da, nu e...
... stilul tău. Am înţeles.
Îi plăceau culorile.
Ce avem?
Robert Bailey, 42 de ani, locuia în Miami.
Ucis de o plagă prin împuşcare la piept,
chiar deasupra inimii.
Judecând după urma rănii,
pare că capătul armei
era în contact cu pieptul victimei când s-a tras.
Sinucidere?
Nu, victima a fost ucisă în altă parte şi aruncată aici.
Oasele parietale şi occipitale tăiate.
Partea din spate a craniului scoasă.
E ciudat.
Şi...
pare că o bucată a fost scobită,
cu un cuţit de pepene.
- Şi mai ciudat. - Avem o armă.
Cineva îl împuşcă pe tipul ăsta, îi despică capul,
şi se joacă cu creierul lui.
Cară corpul şi arma
şi le aduce până aici.
De ce?
Oamenii sunt nebuni.
Cred c-am terminat aici.
Verificaţi arma pentru amprente şi ADN.
Cu ploaia...
Da, verificaţi oricum.
- Dexter, urmăriţi îndeaproape corpul. - Aşa vom face.
- Sunt Deb. Lăsaţi un mesaj. - Căsuţa vocală a abonatului e plină.
Unde naiba eşti, Deb?
Andrew Briggs.
Omul pe care-l caută Deb.
L-a lovit la cap pe paznic,
apoi a furat un magazin scump de bijuterii.
A dispărut cu peste juma de milion în marfă nerecuperată.
A scăpat pe cauţiune, dar mereu pe fugă de atunci.
Arestat de 3 ori pentru atac.
A trimis un tip la spital cu maxilarul rupt.
Tipul ăsta e periculos.
Oare Debra s-a implicat prea mult?
"Parola"?
Nu.
"A naibii parolă."
Începem!
Toate cumpărăturile ei timp de 3 săptămâni
au fost făcute în Fort Lauderdale.
Şi cel mai multe la El Mercado pe Strada Est la nr. 4.
A fost acolo ieri după amiază.
Pot ajunge acolo în jumate de oră.
Ăsta e tipul pe care trebuie să-l aresteze.
Ce fel de tequila îţi place?
Din cea care te face să cazi lat.
Să văd ce pot face.
Ce mama mă-sii?
Deb, ce se întâmplă?
Lucrez la un caz. Ar trebui să dispari.
Ai găsit tipul. De ce nu l-ai arestat?
De unde naiba ştii tu ce fac eu?
Am vorbit cu Elway.
Ai vorbit cu Elway?
Când mi-a spus că n-are veşti de la tine,
mi-a fost frică să nu fi păţit ceva.
Sunt bine. Ieşi naibii afară.
Deb, n-am vorbit cu tine de săptămâni bune.
Nu-mi răspunzi la apeluri.
Ai ratat şi comemorarea lui LaGuerta.
Iisuse Cristoase, mă întreb de ce.
Şi vrei să-ţi ştergi mesajele de pe mobil?
Nimeni nu ştie de tine.
Da, mă apropii de Briggs
ca să pun mâna pe bijuterii în timp util, bine?
Sunt o profesionistă ce lucrează la un caz.
De ce naiba nu pleci înainte să ruinezi totul?
Faci sex cu tipul ăla?
Ce naiba?
Nu-i treaba ta ce fac cu viaţa mea.
Du-te!
Nu, nu plec.
Să te ia naiba.
Vrei să ştii de ce nu-ţi răspund la apeluri?
Pentru că nu vreau să-ţi vorbesc.
Şi chiar nu vreau să te văd.
- De ce? - De ce?
Pentru că m-ai făcut să mă compromit total.
Şi te urăsc pentru asta.
Nu, nu mă urăşti.
Am împuşcat persoana greşită în rulota aia.
Cine-i tipul ăsta?
Un fraier.
E vreo problemă?
Să mergem!
Nu mă urăşte. E întoarsă pe dos.
Nu ştie ce face.
Nu-i treaba ta, Dex.
Foloseşte acest job ca pe-o cale de scăpare.
Nu se descurcă cu tot ce-a fost,
s-a pierdut, tată.
Tu i-ai făcut asta. N-o face mai rău.
Las-o în pace.
Nenorocitul mi-a tăiat faţa.
Dexter, ce faci?
Ce se întâmplă?
Mi-ai tăiat faţa.
Îmi cer scuze. Nu am...
Ţi-ai pierdut controlul acolo, Dexter.
Ştie ce-a făcut.
Du-te acasă, fiule.
Chiar acolo...
Opreşte-te!
Nu te opri, nu te opri.
- Nu te opri. - Jamie, am venit acasă.
Doamne... te-ai oprit.
- Cineva tocmai a intrat. - E doar Angel.
- Da, ce? - Ce e?
Nu pot face sex cu locotenentul în camera alăturată.
Pentru mine nu contează.
Da, pentru că eşti supraom.
Haide măi.
Joey,
şansa ca cineva să afle micul nostru secret...
Da, ştiu, iubire, nu se va întâmpla.
- Îl face şi mai distractiv. - Nu se va întâmpla.
Treci pe la mine mâine dimineaţă,
ca să terminăm, da?
Nu pot, trebuie să fiu la Dexter la 7:00.
Poftim?
La naiba!
Fă-mi o favoare.
Distrage-i atenţia ca să ies afară pe uşa laterală.
Şi cum să fac asta?
Aruncă nişte sorici de porc pe podea.
Îmi rămâi dator.
Bună.
Eşti transpirată.
Da.
E bine că faci exerciţii.
Da, fac un pic de cardio.
Ce vei face cu lucrurile Mariei?
Nu-ţi fă griji, până mâine dispar.
Unde?
Mâine la prima oră vin de la organizaţiile de caritate.
E trist totuşi.
O viaţă întreagă ambalată în nişte cutii.
Ştii, poate că...
ar trebui să alegi câteva lucruri să le păstrezi.
Haide. Cred că va fi bine.
Ai dreptate.
Mandate...
de ascultare a mobilelor lui Dexter şi Deb.
N-a renunţat până la urmă.
Urmărindu-l pe Estrada de una singură...
asta a omorât-o.
Da, ăsta era felul ei, Angel.
- Da. - O poliţistă.
Asta era.
Deb ar trebui să fie acolo, să ţină informarea asta.
Trebuie să găsesc un mijloc să ajung la ea.
Asta nu arată bine.
Cine crezi că e?
Mă gândesc la o ghicitoare.
Îmbrăcată în Dolce & Gabbana pe interior...
Nu poţi vorbi ca o persoană normală?
Toată lumea, atenţie, vă rog.
După cum vedeţi, avem un oaspete.
Ea este Dr. Evelyn Vogel.
Ne-am cunoscut când a fost consultantă la un caz...
Când majoritatea dintre voi eraţi la liceu.
Dr. Vogel a stat departe de Miami pentru câţiva ani,
dar acum s-a întors şi s-a oferit
să expertizeze cadavrul nostru recent.
Dar investigăm de numai o zi.
N-am venit să vă calc pe degete, locotenente.
E neoficial.
Evelyn e neuropsihiatră.
A fost consultantă la un număr
de cazuri majore de-a lungul anilor.
Şi a scris un manual definitiv
legat de creierul psihopaţilor.
De-asta vă cunosc.
- Munca dvs pe profile e clasică. - Mersi.
În mod normal nu m-aş include într-o investigaţie.
A spus "nu s-ar include."
Dar când am auzit în ziar de corp,
era un aspect al acestei crime
pe care l-am găsit deosebit de interesant.
Vince, pune-mi radiografia pe care-a trimis-o M.E.
Mersi.
Vedeţi partea asta aici?
Este cortexul anterior insular,
porţiunea creierului ce procesează empatia.
Şi amprenta unui psihopat este...
Nu au empatie.
Acum, este posibil ca asta să fie doar o coincidenţă,
dar dacă cineva se chinuie
să extragă cu atenţie un miez din creier,
atunci acea persoană s-ar gândi înainte
ce bucată din creier ar extrage.
Cum credeţi c-a făcut-o?
E prea devreme să mă pronunţ,
dar poate a dorit să facă un fel de experiment,
sau poate că asta e doar un mesaj.
N-ar fi primul ucigaş care să comunice printr-o victimă.
- Cine a fost victima? - Robert Bailey. Mecanic.
După spusele soţiei lui, lipsea de aproape o săptămână.
Creierul a fost disecat cât victima era încă în viaţă?
Dexter?
Autopsia a arătat că a fost post-mortem.
La autopsia preliminară
s-au mai găsit vânătăi pe monturile pumnului şi genunchi.
Asta ar putea indica că victima a fost captivă într-un spaţiu mic.
Nu erau urme de conţinut în stomacul victimei,
ceea ce indică deshidratarea.
Victima lipsea de cinci zile.
Asta sugerează un ritual complex înainte de ucidere
pentru un criminal în serie.
A fost doar un cadavru. De unde ştiţi că e criminal în serie?
Mă îndoiesc că e la prima omucidere. Primele sunt mai spontane.
Asta a fost planificată demult. S-a gândit mult la asta.
Căutăm pe cineva de cel puţin 30 de ani.
Inteligent, organizat...
Se mândreşte cu munca lui.
Cred că jubilează la gândul că vorbim de el acum.
- Crezi că vor mai fi şi alte crime? - Aş fi surprinsă dacă nu.
Avem suspecţi?
Arma nu prezintă amprente. A stat toată noaptea în ploaie.
La fel şi cu cadavrul. Căutăm în continuare ADN.
Să ne lărgim aria de lucru
şi să vorbim cu prietenii şi colegii victimei.
Trebuie să aflăm unde a întâlnit ucigaşul.
Masuka, când vin rezultatele de la balistică...
O să le ai pe birou.
Dexter, tu te ocupi de ADN.
Am auzit că FBI-ul îi spune "Dresoarea de psihopaţi".
- Suntem norocoşi s-o avem la caz. - Da. Cât de norocoşi.
Dr Evelyn Vogel... Neuropsihiatru, lector...
Tocmai şi-a publicat a treia carte.
E ultima persoană căreia ar trebui să-i atrag atenţia.
Ce crezi?
- E frumoasă, nu? - Cred că da.
Maria o ţinea mereu în birou.
Vreau s-o iei tu ca să-ţi aminteşti de ea.
Mulţumesc. E frumos.
- Încă n-ai iertat-o, nu? - E complicat.
Nu-i nimic. Înţeleg.
Dar dacă n-o poţi lua pentru ea, ia-o pentru mine.
Mă voi simţi mai bine.
Ştiu că apele erau tulburi între voi,
înainte ca Maria să moară tragic.
Să moară tragic... A murit fiindcă îşi băga nasul unde nu trebuia!
Nu ştiu de ce am spus asta. Îmi pare rău.
Sper să găseşti bunătatea s-o ierţi.
Dex, tipule!
Vogel vrea să te vadă la morgă.
Minunat.
El Sapo.
Salut, dle Sluţit.
Aşteaptă aici. Merg să-l văd afară.
Îi vinzi marfă?
N-o am la mine, dar am să-i fac o prezentare.
Bună, Deb.
- A trecut ceva vreme. Ce faci? - Lucrez la un caz. Andrew Briggs.
- Numai afaceri, nu? - Am puţin timp, bine?
Poţi să cauţi pentru mine un tip, El Sapo?
Aşteaptă.
- Cine-i? - E un paravan.
Voi vorbi cu cei de la furturi...
Cu plăcere.
- Cum a mers? - Voi fi bogat.
Dr Vogel?
Am fost anunţat că vreţi să mă vedeţi.
Da. Mulţumesc că ai venit.
Mă întrebam dacă ai avut succes cu găsirea de ADN pe cadavru.
Nu. Am găsit fire de păr, dar aparţineau victimei.
Criminalul va trebui prins ca pe vremuri. Pe terenul lui.
Bănuiesc.
- Quinn şi Batista au avut succes? - Nu, din câte ştiu.
Victima avea o viaţă liniştită. Nu avea duşmani.
Criminalii în serie nu au duşmani.
Toţi reprezintă o potenţială victimă.
Dacă aveţi nevoie de ceva, sunaţi. Oricine de la laborator vă poate ajuta.
Voiam să aflu părerea ta despre caz.
A mea?
De ce? Eu sunt tipul cu sângele.
Tipul cu sângele... Cum ai ajuns aici?
Tatăl meu era poliţist.
Nu m-a încurajat să fiu ca el.
Analiza petelor de sânge părea mai potrivită.
Şi eu am vrut să fiu legist.
Dar am decis să aleg neuroştiinţa.
Psihopaţii...
Amândoi am ales omuciderea.
Poate suntem amândoi puţin descreieraţi.
Poate.
Cercetători nebuni antrenaţi să vadă asta ca o masă biologică.
O parte anatomică.
Dar, într-un fel, prin conlucrarea neuronilor,
se iveşte ceva incorporal: sentimentele.
Încrederea, moralitatea şi dragostea.
Asta dacă nu eşti psihopat.
Dar chiar şi aşa, apare un anumit cod moral.
Cum a fost cu Măcelarul din golf.
Cum era?
- Cine? - Măcelarul din golf.
James Doakes.
Dacă nu mă înşel, a lucrat cu tine. Aici, în poliţia din Miami.
Era irascibil. Se aprindea repede.
Asta nu sună bine.
Un psihopat nu e conectat la sentimentele sale.
- Şi nu se aprinde repede. - Poate nu era psihopat.
Nu, Măcelarul din golf era clar psihopat.
Sigur a fost după felul în care se manifesta.
Ce-i sigur, e că a fost unul straniu.
Tu eşti experta.
Doar felul în care-şi alegea victimele...
Persoane care, în general, aveau un trecut infracţional.
Asta arată un cod moral puternic întipărit.
Te face să crezi că avea un anumit set de reguli.
Set de reguli?
Da, clar nu era o alegere morală. Psihopaţii nu au conştiinţă.
Altfel de ce ar ucide aşa?
Ca să...
...poată scăpa cât mai mult cu asta?
Oamenii nu simt lipsa criminalilor când dispar.
Doakes era în trupele speciale. Poate de acolo a adoptat asta.
Poate că da.
Ar fi un studiu de caz interesant.
Mi-ar fi plăcut să-l intervievez.
Regret.
Aştept cu nerăbdare să lucrez cu tine, Dexter Morgan.
Da? Dexter...
- Salut. - Intră, intră.
Mulţumesc.
- Această Evelyn Vogel... - E chiar frumoasă.
- O cunoaşteţi? - Da, o cunosc.
Ne-a fost consultant la câteva cazuri când eram căpitan de poliţie.
Ultima oară se mutase în Anglia. N-am mai vorbit cu ea de ani de zile.
Şi de ce a venit acum?
Deoarece un ucigaş a luat o parte din creierul unei victime?
M-a sunat din senin şi mi-a spus că s-a mutat aici acum un an.
M-a întrebat dacă sunt liber la prânz. I-am explicat cazul şi s-a oferit să ajute.
- De ce, e pisăloagă? - Nu.
Voiam să văd dacă ne e de folos sau nu.
E inteligentă.
- Foloseşte-o în avantajul tău. - Aşa voi face.
De ce crezi că a sunat acum? Aşa, din senin?
Poate s-au aliniat stelele.
Poate Mercur îşi schimbă cursul... Chiar nu-mi pasă de ce a sunat.
Ştiu că aşa e în poliţie. Iei orice ajutor gratuit pe care-l obţii.
Aşa că n-o lăsa să-ţi scape, Dexter.
Da.
Dacă eu sunt motivul pentru care e aici?
Când mai vorbeşti cu sor-ta, îi spui să-şi verifici mesajele?
Mi-a cerut ajutorul, iar acum nu pot da de ea.
Da.
E vorba de Briggs?
Mi-a spus să văd un tip, El Sapo. Nimeni de la furturi n-a auzit de el.
Ştiu doar că Briggs a jefuit magazinul care nu trebuia.
Era al unui mafiot.
Acum nu mai găseşte cumpărători, în afară de El Sapo.
Bine.
El Sapo.
Tati!
Bună, Harrison.
- Ce surpriză plăcută. - Nu-i o surpriză. Am discutat asta.
Chiar?
Dex, ştii că-mi place să lucrez pentru tine,
dar mai am nevoie de-o noapte liberă câteodată.
- Da. Am discutat. - Bine. Am cina aici.
Spaghete cu chiftele, păstăi şi budincă de ciocolată.
În legătură cu seara asta...
Harrison, astea sunt lucrurile lui tati.
- Ce-i asta? - E o centrifugă scumpă.
Hai să-ţi aranjez cina.
- Budincă! - După cină.
Alo?
Credeam că m-am făcut înţeles. Vii aici cu banii şi-ţi dau marfa.
Da, voi fi singur.
Nenorocitul de El Sapo e El Idiot.
Când vine aici, te ascunzi. Bine, iubito?
- De ce? - Nu-l cunosc. Ar putea fi violent.
- Vreau să vin cu tine. - Am mai discutat asta.
Nu fac nimic ce te-ar putea răni.
Mă întâlnesc cu el afară.
Aşteaptă aici.
Îl iubesc pe tipul ăsta.
El Sapo... Numele real e Javier Guzman.
Harrison, te rog.
Hoţul nu ştia numele El Sapo fiindcă nu e paravan.
E asasin.
Iisuse, Harrison!
Uite ce ai făcut!
Iartă-mă.
Nu-i nimic.
Iartă-mă că am ţipat la tine. Nu-i nimic.
Lasă-mă puţin.
- Deb aici. Lăsaţi un mesaj. - Căsuţa vocală e plină.
Vino. Plecăm.
Dacă Deb e cu Briggs când apare El Sapo,
ar putea s-o elimine şi pe ea.
Joey Quinn aici. Uimeşte-mă.
Quinn, sunt Dexter. Sună-mă.
Ce mama dracu'?!
Da, vin!
Ce dracu'?
L-ai adus şi pe puşti.
- Ce se petrece? - N-ai răspuns la telefon.
- Da, am puţină treabă aici. - Trebuie s-o găsesc pe Deb.
- Şi de ce ai nevoie de mine? - Nu ştiu unde-i.
- Cum adică nu ştii? - Pur şi simplu nu ştiu.
Ştiu că-i în Fort Lauderdale. Vreau să ştiu unde stă.
Ziceai că vorbeşte cu tine. Ştii unde e?
Ultima oară spunea că e la Pink Motel.
- O văgăună. - Mulţumesc. Haide.
Era Dexter?
Da, o căuta pe Deb. Al naibii de ciudat.
Nu vreau să vorbim despre asta. Vino aici.
Dumnezeule! De ce-i toată lumea împotriva noastră?
Ignoră-l.
Jamie Batista aici. Lăsaţi un mesaj.
Iisuse!
Nu răspunde nimeni la telefon?
- Mergem la plimbare. - Bine, tati.
- Deb aici. Lăsaţi un mesaj. - Căsuţa vocală e plină.
Ce naiba? Ţi-am spus să mă laşi în pace.
Ştiu, dar eşti în pericol.
Cineva îl va omorî pe Briggs. Vreau să vii cu mine acum.
Pe naiba! Briggs se va întâlni cu El Sapo.
- O să fac o groază de bani. - Atunci o să-l împuşte.
Vreau să nu ajungi să fii împuşcată odată cu el.
- Fabulezi. - Nu, aşa e.
El Sapo nu e paravan, e asasin.
Va lua bijuteriile şi îl va ucide pe Briggs.
Ştiu că nu vrei să mă vezi, dar trebuia să-ţi spun asta.
- Bine, mi-ai spus. - Deb, e foarte periculos.
Ştiu asta.
- Vino cu mine. Ai putea muri aici. - Nu-mi pasă!
- Deb... - Ce?
Nu ziceai tu mereu că oamenii răi merită să moară?
- Nu eşti o persoană rea. - Am omorât-o pe LaGuerta.
- Acum nu contează. - Nu contează?
- Iisuse, Dexter! Nu contează? - Nu la asta mă refeream! Haide!
Deb, au trecut luni întregi de atunci.
Nu mă poţi ţine la distanţă la nesfârşit.
Nu înţelegi nimic, nu?
Mă trezesc zilnic gândindu-mă la deciziile proaste
făcute din cauza ta.
Şi mă roade că nu le pot retrage.
Îmi pare rău.
Nu face mutra aia şi-mi spune că-ţi pare rău.
Chiar de-ar fi adevărat, n-ar avea nicio importanţă.
Fiindcă nu putem schimba trecutul.
Întoarce-te la viaţa ta şi prefă-te că totul e bine,
dar eu nu pot să fac asta fiindcă nu sunt ca tine!
- Deb, putem discuta asta mai târziu. - Ba nu putem.
Iar tu?
Să mergem.
Ia-ţi mâinile de pe ea, tâmpitule!
Ce mama naibii?
Ce-ai făcut?
Îmi plăcea cu el.
- N-aveai ce căuta lângă el. - Mă-sa!
- Deb... - Draci, draci!
Pleci naibii odată?
Te rog, pleacă!
- Am venit aici să te salvez. - Nu...
Deb, uită-te la tine. Eşti pierdută.
Nu sunt pierdută.
Ştiu exact unde sunt.
Sunt într-un iad nenorocit pe care-l merit din plin.
Dar tu...
...tu eşti pierdut.
Toată viaţa mea am crezut că am nevoie de tine.
Credeam că nu pot trăi fără tine. Băga-mi-aş!
Era invers.
- Deb... - Doar pleacă.
- Nu... Scap eu de cadavru. - Nu faci nimic, ai auzit?
Mă ocup eu de asta.
- Dar dacă vine El Sapo... - Nu mă cunoaşte.
- Dar dacă vine şi te vede cu... - Pleci naibii odată?
Am să raportez asta.
- La poliţie? - Da.
Ar trebui să pleci.
Vreau să raportez o omucidere suspectă.
Pleacă.
La Pink Motel din Broward.
La dracu'.
Harrison?
Harrison!
Tati?
Vino aici, amice.
Nu te găseam.
Sunt aici, amice. Sunt aici.
Unde suntem, tati?
Pierduţi.
Deci lucrezi pentru Elway Investigaţii?
Îl urmăreai pe Briggs, dar te-ai dus să iei un sanviş,
apoi l-ai găsit mort când te-ai întors?
Da.
Ştii cine l-ar fi putut ucide?
Nu.
Te sunăm noi dacă mai avem întrebări.
Elway, am şi veşti bune, şi veşti proaste.
Briggs e mort, dar s-ar putea să am o pistă în privinţa bijuteriilor.
Avem o şansă să-i dăm de cap. Mai vorbim când vin la birou, bine?
Pa!
Debra avea dreptate. Eu mă înşelam.
Eu sunt pierdut.
O persoană bună ar lăsa-o în pace.
Dar eu nu ştiu cum.
Fără ea, nu mă mai recunosc.
Dexter?
Nu-i un moment potrivit.
Voiam să împart ceva cu tine.
Ţi-am spus că nu-mi arde acum.
Atunci, doar îţi voi lăsa asta.
- Dexter, te rog. - Ce vrei?
Dă-mi drumul, te rog.
Nu poţi să mă omori.
De ce?
Fiindcă nu mă încadrez în codul lui Harry.
Traducerea şi adaptarea: Snake_Eyes & Dobra
titrari Team